Noen mennesker kan se alle dine feil,-
-på dine anspente skuldre og ansiktsuttrykket ditt.
Jeg har begått mange feil i livet mitt, men de var mine feil.
Ingen andres, bare mine.
Når du blir eldre hoper alle feilene seg opp inni deg.
Anger, skyld.
Det er så du blir kvalm av det.
Problemet at det er ting ved meg selv jeg ikke kan endre.
Fyll opp.
-God morgen. -God morgen. 20 på pumpe åtte, takk.
-Hvor har dere kort? -På baksiden av den rekka.
-Er han snart ferdig der ute? -Ja, snart.
Nødtelefonen, hva gjelder det? Hallo?
Hva er nødsituasjonen?
-Det var alt. -20 på pumpa, det blir 24 dollar.
24, det er rene ranet.
Ha en god dag.
Hei, gutt.
-De skriver om deg i avisen. -Du blander meg med noen.
Nei, jeg vet hvem du er. Jeg vet hvem han er også.
Sannheten er, sir...
En uke tidligere
Jeg antar at du er en venn av familien?
-Ja. -Jeg beklager tapet ditt.
-Hva skjer med gutten? -Han drar til besteforeldrene sine.
-Hvor bor de? -I Farmington.
Bestefaren er alvorlig syk.
-Kjører du ham? -Nei, bare til busstasjonen.
Kjenner du Louis? Takk Gud for at han har besteforeldrene sine.
Er du klar?
Jeg skal hjelpe deg.
Her borte.
Ok, da er vi klare.
Her er billetten og penger. De legger skiene og veska under der.
Jeg hater busser. Kan ikke du kjøre meg?
Jeg trengs her, men du klarer deg. Ikke bekymre deg.
-Det var hyggelig å møte deg. -Deg også, Louis.
Jeg skal be for deg, gutt.
Hei, Louis. Jeg er John.
-Ja, du var i kirken. -Det stemmer.
Jeg er lei meg for din mors død. Det er trist.
Besteforeldrene dine ringte meg. De vil ikke at du tar buss i tre dager.
De spurte meg om du kunne sitte på. Jeg skal den veien og sa: "Hvorfor ikke?"
-Jeg kjenner ikke deg, sir. -Jeg kjenner ikke deg heller.
Dette er bare til bry for meg.
Jeg kjenner besteforeldrene dine og moren din var en bra dame.
Kjente du moren min? Hun snakket aldri om deg.
Ikke? Jeg gjorde vel ikke noe inntrykk på henne.
Vi holdt kontakten. Vi ringte hverandre. Du vet.
Jeg må stikke. Jeg forstår hvis du ikke blir med. Buss er greit.
En helt grei måte å reise på.
Men du. Lykke til, gutt.
Jeg er virkelig lei meg for tapet.
Skal du være med bussen? Jeg må kjøre.
Sir. Sir!
Hopp inn.
Bor du i bilen eller noe?
Selvfølgelig ikke. Jeg ventet bare ikke gjester.
Moren din var en fantastisk dame. Hun hadde stil.
En morsom jente, full av krutt.
Hun hadde gnist.
Å, jeg glemte.
Hva har du der? Bilder?
-Det er huset til besteforeldrene mine. -Ja, bra.
Det er bra.
Vi besøkte dem bare da jeg var liten.
Mamma kom ikke overens med besteforeldrene mine. De snakket aldri.
-Hvor lang tid tror du det tar? -Jeg vet ikke.
Hva er det?
Ingenting.
Jeg må ta noen samtaler. Det tar bare noen få minutter.
-Moody. -Det er John Wheeler, hvordan går det?
Du er frekk som ringer hit.
Earl er syk. Hva vil du?
Jeg har Louis. Gutten. Planene har endret seg.
-Jeg kjører ham hjem. -Hvor er presten? Gi Louis telefonen.
-Det tar noen dager. Ingen fare. -Sett Louis på bussen igjen og...
Ett stopp til.
-Hold deg her. -Jeg trenger dem for å komme meg hjem!
Hva skjer, John?
Vil du unnskylde oss et øyeblikk?
-Du kødder med meg. -Det er over 6000 spenn.
Du mangler 14000, kanskje mer.
Hva? Jeg skylder deg 10000.
Du er sent ute, John. Igjen. Nå er det 20.
Hva gjør du? Hva? Hvor lenge har vi kjent hverandre?
Lenge nok til at du vet bedre. Dette er tull, John. Skjønner du det?
Hva faen vil du ha av meg?
John, beskyttelse i fengsel er svært kostbart. Du forstår du det?
-Jeg ba ikke om beskyttelsen din. -Men du tok den imot.
Fengsel kunne ha vært farlig for deg.
Jeg bor i bilen min.
-Jeg har ikke mer. Du fikk alt jeg har. -Greit.
Vil du tilbake i fengsel? Savner du senga og drittmaten? Jeg kan ordne det.
-Freddy, gi meg telefonen. -Nei, du skal ikke ringe.
Jeg vet like mye dritt om deg som du vet om meg. 6000 er alt du får.
Vi er stengt! Vi er stengt!
Jævla unge.
Til Lou
Har du problemer?
Det var ingenting.
Gjorde de det mot deg?
Hva tenke jeg med? Du er ikke verdt bryet.
Det nærmeste jeg fikk deg var Albuquerque.
Jeg ber bestemoren din om å hente deg om et par dager. Hyggelig å treffe deg.
Vent! Vent!
Louis! Louis!
Louis.
Louis?
Du.
Jeg snakker til deg.
Jeg vil ikke være alene.
Hvorfor måtte hun dø?
Det er ingen gode grunner. Jeg vet ikke.
Jeg har ikke noen andre.
Du. Det ordner seg.
Hei. Hei!
Vi skaffer noe å spise. Jeg er sulten.
-Hva skal du med skiene? -Gå på ski.
Det er ikke snø her omkring.
Mamma ga meg skiene. Hun ville at jeg skulle lære meg.
-Det er dyrt. Jeg sparte deg penger. -Det var det siste hun ga meg.
-Det er en dum sport. -Vi fikk bare $20 og en dum ring.
Er du sulten? Jeg er utsultet.
Veldig godt.
-Skal du ikke spise? -Jeg er ikke sulten.
Skyld deg selv, jeg er utsultet.
Sjekk den dama.
-Liker du damer? -Jeg antar det.
En såret kvinne river ut hjertet ditt, legger det på brødet og spiser det-
-mens livet renner ut av deg. Glem aldri det.
Kan du kjøre?
Vil du kjøre?
-Ser du over panseret? -Jeg tror det.
Når du pedalene? Tror du det eller gjør du det? Det er en forskjell.
Den har automatgir. Dra spaken fra P til D.
Sånn, ja. Slipp bremsen og tråkk på gassen.
Sånn, ja.
Unngå de andre bilene. Det er det hele. Hvor fort kjører du?
-50. -Kom opp i 80 eller 100. Kanskje 110.
Sånn, ja. Raskere er bedre, ikke sant?
Du er blind!
Første regel i en skuddveksling er å ha et våpen.
Jeg foretrekker noe lite som er lettere å bære og skjule.
Du kan ikke jakte med den. Det er bare ikke mulig.
-Hva er poenget da? -Hvis jeg har en pistol...
...har jeg kontroll. Har du lyst til å prøve?
Hvis jeg lar deg skyte så skylder du meg en tjeneste.
Vær så god.
Kom igjen, skyt igjen.
Ok. Snu den som en gangster.
Sånn, ja.
Nå stikker vi.
Gi meg pistolen.
Våkne. Våkne.
Det er på tide å gjengjelde tjenesten.
Greit. Hold motoren i gang. Ikke slå av, samma hva du gjør.
-Hvor skal du? -Jeg skal hente noen ting.
Holde den i gang, jeg er straks tilbake. Sett deg i førersetet.
-Hei. -Hei.
Si i fra hvis du trenger hjelp. Vi har spesialtilbud der.
-Skal du ha den? -Ja, det... Ja, avisa.
Ned på gulvet.
Ned på gulvet, for helvete.
-Ned, før jeg slår deg. -Jeg hørte deg, for faen.
Hør her. Butikken er alt jeg har. La noe være igjen til meg.
Du er en skikkelig jævel.
Hva i helvete er det du gjør?
-Kom deg ut! Ut! -Slipp gutten!
Kjør.
-Over 110 på riktig side av veien. -Jeg føler meg uvel.
-Er jeg dårlig så er jeg dårlig. -Hva er det du gjør? Sett deg bak!
Skynd deg!
Faen også. Helvete.
-Faen også. -Jeg trenger luft.
Jeg trenger luft.
-Jeg trenger luft. -Hva er det du gjør? Lukk døra!
Nei!
Nei! Faen! Helvete!
-Hold deg her. -Hvor skal du?
-Ta tingene dine. -Hvor fikk du den bilen fra?
-Har du stjålet den? -Jeg etterlater deg her, jeg sverger.
-Du kostet meg mye penger i dag. -Jeg vil ikke ha noe å gjøre med deg.
Du har ikke noe valg.
Du kan ikke tvinge meg til å bli. Jeg kan stikke fra deg og haike.
-Ja vel. Skal du haike? -Ja.
Vi finner et sted å sove.
-Med en seng? -Ja, hvorfor ikke?
Greit da.
-Er du våken? -Hva?
Jeg ville bare se om du var våken.
Hvorfor gjorde du det? Hvorfor ranet du det stedet?
Vi hadde ikke noen penger og vi trengte det.
-For å få meg hjem? -Ja. Til mat og bensin.
-Denne senga. -Hvorfor bor du i bilen?
-Jeg har ikke råd til noe annet. -De fleste voksne har jobber.
Bare sov, vær så snill.
Greit.
Når du er ferdig der inne så snur du bilen. Skjønner du?
-Ja, jeg hørte hva du sa. -Hør etter, for faen. Våkne opp nå.
Ikke ødelegg for meg igjen.
-Greit, Louis. Ikke vær dum. Åpne. -Et par dager sa du at det ville ta.
-Du er en løgner. -Åpne døra.
Kom igjen. Åpne den jævla døra.
Faen også. Greit. Slipp rattet og gå ut av bilen.
En dag til, så kjører jeg deg til besteforeldrene dine. Åpne. Vær så snill.
Du trenger meg.
-Hei. Hvordan går det? -Det går veldig bra.
Kjekk gutt du har der. Jeg har en datter selv.
-20 på pumpe to, takk. -Ikke noe bensin. Pumpa er ødelagt.
Faen også. Gi meg en pakke skråtobakk.
Du lager vel ikke bråk, gjør du?
-Åpne den. -Det er ikke mye i den.
Hva gjør du? Det er ikke et jævla biblioteket. Skynd deg.
Gå dit og samle opp.
Kom igjen.
Inn og ut som et par spøkelser. Gi meg den der.
Takk skal du ha, sir.
Har du har et kassaskap?
Louis! Kjør!
-Faen ta deg! -Helvete!
Faen, det var utrolig.
Vet du hva, livet kan være kjedelig, men dette er flott.
Ikke se på meg sånn. Du og jeg jobber godt sammen.
De har sannsynligvis kallenavn på oss allerede.
Hvem, avisene?
-Har de ikke noe bedre å gjøre? -Bonnie og Clyde var i avisene.
-Som på film? -Akkurat.
I filmene blir de vel skutt i hjel?
-Har ikke du det gøy? Jeg hadde det. -Nei, jeg har det ikke gøy.
Tror du det er lett for meg å drasse rundt med deg? Det er ingen ferie.
Det er en jobb å kjøre deg hjem.
-Alt er over snart. -Ja, jeg håper det.
Visste du...
-Så du hagla under disken i dag? -Nei.
-Du kan ha sett den der nede. -Jeg så ikke noe våpen.
Ok.
Frue, har du sjokoladeis?
Jeg skal sjekke i fryseren.
-En kule og to skjeer til oss to. -En kule og to skjeer?
Det er riktig.
-Kom igjen. -Hva med isen?
-Vi stikker. -Vi har nok penger.
-Jeg er ikke engang ferdig med å spise. -Jo. Vi stikker.
Kom deg ut hit! Faen.
Her, kjære. En kule og to skjeer. Jeg elsker sjokolade.
Takk. Han trengte litt frisk luft.
-Han kommer tilbake? -Ja.
-Jeg kan dele med meg hvis du vil. -Jeg trenger ikke kalorier. Nyt den.
-Si ifra hvis du vil ha noe mer. -Takk.
Det blir 14,50. Vær så god, gutten min.
Si til moren hans at hun har oppdratt en fin gutt.
Jeg skal si det til henne.
-Vi må dumpe den lastebilen. -Jeg liker den.
Det er ikke trygt å kjøre den lenger.
Kom igjen nå.
Hei! Hei! Kom igjen, jeg har en unge med meg!
-Herregud. -Vi burde ha beholdt bilen.
Hei! Å...
Fortsett å gå. Bare fortsett å gå.
Faen. Hold kjeft. Du vil vel ikke havne i fengsel?
-Hei, betjent! -Det er ulovlig å haike.
-Spesielt på søndager. -Bilen vår brøt sammen.
Kan jeg få se identifikasjon? Kom igjen.
Snu deg den veien. Hvor skal dere?
Til besteforeldrene hans.
Jeg beklager, betjent. Vi hadde ikke noe valg.
-Pickupen vår brøt sammen. -Er det en bil eller en pickup?
-Han mente bilen. -Bli med. Vi oppklarer det på stasjonen.
Kom igjen.
Sir, vi var bare på vei til kirken.
-Hva? -Vi skal til kirken og be for mamma.
-Moren hans døde. -Å?
-Er det sant at moren din døde? -Ja, sir. Forrige uke.
Det var leit. Hopp inn, så kjører jeg dere.
-Nei, det er ikke nødvendig. -Ingen fare. Jeg vil ikke vente.
-Kan jeg sitte foran? -Absolutt.
Takk, betjent!
Ok, la oss komme oss vekk herfra.
-Hvor skal du? -Til kirken.
Louis.
Lovet være Herren! Amen!
Så fint at vi har gjester i dag.
Kom opp hit, gutt.
Kom hit, jeg skal ikke bite.
-Bli med meg her. -Bra, slipp ham frem.
-Hva heter du? -Louis.
Ønsk velkommen Guds barn, Louis.
-Hva heter du? -John.
Bli med oss. Jeg strekker ut min hånd i Herrens navn.
Vi vil hilse deg som en menighet. Vennligst ta av deg lua i Herrens hus.
Ønsk velkommen våre brødre, John og Louis.
-Hei, John og Louis. -Takk.
-Kan vi sette oss? -Ja, sett dere ned, mine herrer.
Vi treffer ikke så mange nye her, det er hyggelig når vi gjør det.
-Dere ser oss ikke så lenge. -Så dere er på gjennomreise?
Dere skal vite at dere kan bli så lenge dere vil. Jeg vil se familien vokse.
Spre Guds ord.
Som jeg sa, vi blir ikke lenge.
Ok.
-Han er stille. Har han venner? -Jeg har ingen anelse.
Gutter trenger venner. Jesus hadde tolv.
Ja, se hva som skjedde med ham.
-Vi har et møte i kveld. Kom dit. -Blir det mat der?
Ja, det blir mat.
Kan jeg gi deg et råd?
-Spar plass til kokospaien. -Godt å vite.
-Louis, min venn. Hvordan går det? -Bra.
-Jeg setter meg her, hvis det er greit. -Ja, det går fint.
Fortell meg om deg selv.
Louis. Våkne.
Vi må stikke. Kom igjen.
Kom igjen.
Hva i helvete gjør du? Vi skal ikke dra.
-Det er på tide å dra. -Hva problemet ditt?
Kom igjen.
Denne er din.
Jeg hater deg.
Jeg tror at du var redd. Du er redd for at de finner ut at du er ond.
-"En ulv", som pastoren sa. -Kalte han meg en ulv?
"Vær på vakt mot falske profeter i fåreklær, de er glupske ulver."
Sa han det? Det er...
-Jeg gjør ikke dette lenger. -Hva mener du? Opp med deg.
Vi har vært gjennom dette. Opp med deg. Vi må fortsette.
Hei! Du kan ikke late deg hele dagen! Kom igjen nå!
Takk. Jeg og vennen min trenger haik. Det går fort, vent litt.
Louis! Kom igjen!
Louis!
Ta med sakene til rommet. Jeg skal ta meg en drink.
-Hvor lenge? -Til jeg er ferdig.
Gi meg en whisky og en øl.
Herregud.
Vi ses utenfor. Ta med deg sakene.
-Hvor i helvete er gutten? -Jeg får halsbrann av å drikke det.
Det er godt på morgenen.
Der er han!
Dette er Louis. Han er humørsjuk.
Hei, kjære. Jeg heter Mary. Dette er Rose.
-De skal til New Mexico. -Og du betaler bensinen?
-Hun gjorde forsørgeren vår sint. -Hold kjeft, Rose.
-Hopp inn, du kjører vel? -Absolutt.
-Skal jeg legge sakene våre baki? -Ja, gjør det.
Kan dere sette dere lengst bak? Vi skal ha en voksensamtale.
Hopp inn.
-Banket du på veggen min? -Nei.
Jo, det gjorde du. Hvorfor banket du ikke tilbake?
-Du skal liksom banke tilbake. -Jeg vet ikke.
-Hvor gammel er du? -13. Eller 14, egentlig.
Jeg er 13.
-Er det moren din? -Hvis du kan kalle henne det.
Dere er ikke så like, så jeg var usikker.
-Folk sier at jeg ligner på faren min. -Folk sier at jeg ligner på moren min.
Det er en ametyst.
-Det er turkis. -Jeg vet. Sjekk den. En ny ring.
Så fin. Kismet, heter den.
-Hva betyr det? -Sammentreff eller lykketreff.
Kismet. Kismet.
Du betaler bensinen, vi betaler for egen losji, ok?
Jeg slipper ikke fremmede i bilen min. Dette er unike omstendigheter.
-Vi er ikke akkurat fremmede. -Ikke få noen ideer.
Jeg skal ikke få... Jeg kan få noen ideer.
Jeg holder dem her inne.
Ikke fortell for mye om deg selv. Husk hva jeg sa om kvinner.
-Vi er som en stor, lykkelig familie. -Neppe.
Vi bør gå på shopping. Vi kan ha det litt gøy på turen.
-Jeg vet ikke... -Hun elsker å kjøpe ting.
Ok, alle sammen. Hva synes dere?
-Oi, oi, oi. Som Miss America. -Kan vi gå nå?
-Jeg skal kjøpe det til deg. -Vi trenger pengene.
Jeg skal plukke ut noe til ungene.
Ja.
-Jeg hater kjoler. -Dere er nydelige.
Du er fin.
Jeg er god menneskekjenner, men jeg tok feil av deg.
Jeg trodde du var grådig og egoistisk, som alle mennene mine.
Men det er du ikke, og jeg liker deg.
Virkelig? Jeg liker deg også.
Mamma sa alltid: "Ikke kast bort tid på å finne den perfekte mannen."
"Livet er for jævla kort for det."
Sa hun det?
Jeg skulle ønske jeg kunne rømme. Vil ikke du det?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke noe sted å rømme til.
-Hvor ville du dratt? -Har du vært på stranden?
-Jeg har aldri hatt muligheten. -Jeg ville dratt til et sted med strand.
Du kan bli med meg til stranden. Vi kan bo i et sandslott.
-Vi kan fiske og overleve på fisk. -Man kan ha det verre.
Hvis du kunne rømme hvor som helst, hvor hadde du dratt?
Hvis jeg måtte velge...
...hadde jeg nok dratt hjem. Spennende?
Er det i New Mexico?
Jeg vet ikke.
Kom igjen, fortell meg om deg selv.
Det er ikke mye å si. Jeg liker ikke å snakke om meg selv.
Greit. Hva med gutten da?
Moren hans døde.
-Og? -Jeg kjører ham til besteforeldrene.
-Hvorfor gjør du deg bryet? -Fordi han er en god gutt.
Jeg har ikke noe imot å være sammen med ham.
Og hva får du ut av det?
Ingenting.
Du lyver. Du er en løgner.
Er han din?
Se på deg.
Jeg er ikke en jævla løgner.
Du er mye bedre. Jeg knipser ikke en gang.
Jeg kan ikke knipse.
Vi er nær besteforeldrene mine. Mamma sa at det snør der.
-Jeg har aldri sett snø. -Virkelig?
Bli med. Hvis du vil, mener jeg. Det hadde vært kult.
-Ja, det høres morsomt ut. -Ja.
-Ja? -Gi røret til Gilbert. Det er John.
-John. Hvordan går det med hodet? -Helt fint. Hvordan har søsteren din det?
-Hei. Har du resten av pengene? -Jeg har resten av dine 10 000.
-Det er 10 for lite. -Ta det jeg har eller let etter resten.
Kanskje jeg bør lete i New Mexico.
Farmington, New Mexico. Kanskje jeg finner pengene der.
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Selvfølgelig ikke.
20 000, John. Vi ses snart.
Vi bor ikke langt unna. Dere kan bo hos oss.
-Ja vel, hvor lenge? -Så lenge dere vil.
Vel, jeg vet ikke. Denne lille historien har nok kjørt løpet sitt.
-Vi bør nok komme oss videre. -Jøss.
-Sug deg selv, John. -Det har du vel allerede gjort.
-Sa John hvorfor han kjører deg hjem? -Han kjører meg til besteforeldrene mine.
Nei, har han sagt hvorfor? Jeg vil gjerne vise ham hele bildet.
Ok?
John virker som typen som har mislyktes med alt i livet sitt.
Du har alltid hatt flaks med damene, men det varer aldri.
Med tiden ble alle drømmer knust og du ble desperat.
Du følte deg ensom. Så det føltes ikke så dumt å kjøre rundt med ham.
-Mamma... -Ikke vær redd. Han er ikke som oss.
Menn som ham har ikke baller til å overleve i virkeligheten.
Den som har mest å tape er deg. Vet du en gang hvem han er, vennen?
Han utnytter deg.
Akkurat som han har utnyttet meg.
-Som han utnytter alle. -For noe forbanna tull.
De stikker alltid av.
John. John. Vi bare stikker. Vi kan kjøre med noen andre.
Louis, gå inn igjen.
-Hun vet ingenting om deg. -Hun har riktig, jeg er redd.
Jeg kan ikke leve som alle andre.
Problemet er at det er ting ved meg selv som jeg ikke kan endre.
Stopp, John. John!
-Jeg visste at det var noe galt med ham. -Vi kjører deg hjem. Dette ender dårlig.
Sett deg inn. Kom igjen, det er greit.
Louis, hva gjør du?
Hopp inn!
Ned!
Faen også!
Fytti helvete. Dette er mye penger.
Vi kan fly til Farmington hvis vi vil.
-Det hun sa om deg var ikke sant. -Hun leste meg som en bok.
Da jeg satt inne ville alle klandre noen andre for den de hadde blitt.
Mamma, pappa, kjærester og koner.
Jeg har begått mange feil.
Men det var mine feil, ingen andres. Mine.
Når du blir eldre hoper alle feilene seg opp inni deg.
En stor haug med feil.
Anger, skyld.
Det er så du blir kvalm av det.
-Jeg føler meg sånn av hemmeligheter. -Ja, hemmeligheter også.
-Har du mange hemmeligheter? -Ja, masse. Hva med deg?
-Ja, jeg likte hun jenta. -Det er vel ingen hemmelighet?
Nei...
Fortell meg en av dine hemmeligheter.
Kanskje en annen gang.
John?
Hei.
Se på det.
-Vi trenger mat for turen. -Jeg får tak i bensin.
Vi møtes her om ti minutter. Gå først, du.
Se opp!
Kom igjen.
-Noe mer? -Takk, det er alt.
Et dristig ran. Banken i Alpine søker en mann og en medskyldig i tenårene.
De reiste vestover på riksvei 369-
-i en lysebrun stasjonsvogn med Texasskilt og nummer 74EJQ8.
-Havner vi i fengsel? -Nei, vi gjør ikke det.
-Er du redd? -Nei.
Jeg er redd. Hva skal vi gjøre?
Jeg vet ikke.
For noe rot.
Vi må skaffe en bil, men det klarer vi.
-Jeg likte stasjonsvogna bedre. -Nå ja.
Ingen savner denne dritthaugen, det er sikkert.
Det ville vært fint å kjøre over 80.
Vi kjører halvveis og finner et rolig sted å slå leir.
-Hvordan tror du at det blir? -Hva? Hos besteforeldrene dine?
Ja.
Jeg vet ikke. Det er nok vakkert.
-Rekker vi dit i morgen? -Ja, vi er der før lunsjtid.
Først må vi komme oss gjennom ørkenen.
Så kjører vi opp i fjellene.
Vi er i nærheten når vi ser jordene.
Grønn, så langt som øyet kan se.
Akkurat som på bildet?
Ja, akkurat som på bildet.
Jeg skal gjøre det for deg.
Sånn ja.
-Du ser bra ut, kompis. -Jeg vil gjøre et godt inntrykk.
Fyll tanken.
God morgen.
-Er han snart ferdig der ute? -Ja, snart.
Nødtelefonen, hva gjelder det? Hallo?
Hva er nødsituasjonen?
-Det var alt. -20 på pumpa, det blir 24 dollar.
24, det er et ran.
Ha en god dag.
Hei, gutt!
-De skriver om deg i avisen. -Du blander meg med noen.
Nei, jeg vet hvem du er. Jeg vet hvem han er også.
Sannheten er, sir...
Sannheten er at han er sønnen min.
Jeg har bare skuffet ham.
Jeg har forlatt ham og løyet til ham.
Jeg har funnet nye unnskyldninger for begå nye feil i livet mitt.
En hemmelighet som jeg holder for meg selv.
Han lar meg ikke gjøre det. Vær så snill...
La meg gjøre det godt igjen.
Vær så snill, la meg gjøre det godt igjen.
-Kom igjen. Ta posen. -Hører du ikke det?
-Husker du adressen? -Hva?
Husker du hvordan stedet ser ut? Husker du adressen?
-Hva skjer? -Du må dra.
-Jeg forlater ikke deg. -Jeg lovte ham å ikke flykte.
Louis, jeg kan ikke flykte lenger.
Jeg ser meg selv som den jeg burde være.
Et godt menneske, som du fortjener.
Jeg har ikke mot til å være den personen, i endring. Forstår du det?
Jeg vil at du tar med deg denne. Ta den med deg.
Stikk. Du klarer deg. Alt blir bra. Stikk nå.
-Jeg vil ikke forlate deg. -Du må stikke.
Løp, for faen! Løp!
Stå mot bilen med hendene over hodet.
Hvordan tror du at det blir?
Det blir nok vakkert.
Omgitt av jorder, så langt øyet kan se.
Akkurat som på bildet.
Ja, akkurat som på bildet.
Har du gått deg bort?
-Jeg skal til Farmington. -Da har du gått deg bort.
-Jeg har ikke gått meg bort. -Nei vel. Hvis du sier det så.
Uansett så er du nære.
Ta den veien i en time omtrent.
-En time? -Ja, minst en time.
Men du er ung.
Du kan gi meg skyss.
Ja, det kunne jeg gjøre.
Jeg blir mer vennlig innstilt hvis vi kjøpslår om det.
En gutt med sølvsmykker har ikke vanskeligheter med å få skyss hjem.
Hva sier du, gutt?
23 Farm Road.
-Louis? -Hei, bestemor.
Takk, Gud. Vi trodde vi hadde mistet deg for alltid.
Du skulle ha kommet for flere dager siden. Se på deg.
-Hvordan kom du deg hit? -Jeg gikk.
Herregud. Kom inn i huset.
Hvor begynte du? Hvordan kan du ha gått?
Hvordan blir dere gutter så skitne?
Det er godt å ha deg hjemme, vennen. Jeg vil at dette skal være hjemmet ditt.
Dette var rommet til moren din.
Jeg har beholdt mange av dem.
Jeg håper at de ikke gjør deg trist. Jeg liker å se på dem.
Da føles det som hun er her fortsatt.
Du ble født i denne senga. Akkurat denne her.
Virkelig?
Ser du, der er moren din. Faren din holder deg.
Du var bare noen måneder gammel.
Du har vokst så mye siden da.
Min søte gutt.