BERKELEY, CALIFORNIA
De sier det er strøm i Boston.
Delvis telefondekning i Denver.
Men verden er langtfra som før.
Kanskje det var uunngåelig.
Det måtte bli konflikt mellom mennesker og teknologi.
Internett skulle gjøre verden mindre.
Men den føles faktisk mindre uten.
Jeg kjente Will og Evelyn Caster bedre enn noen.
At de var geniale.
At de brant for det de trodde på ...
... og for det de elsket.
FEM ÅR TIDLIGERE
Jeg ser ikke helt hva den er godt for.
Kopper stopper elektromagnetisk stråling.
Jeg vet det hva det gjør. Men hvorfor?
Fred. Ikke noe slipper gjennom. Ingen signaler av noe slag.
En død sone.
Du kan jo bare slå den av.
Joda. Men ville du ikke ha færre forstyrrende elementer?
Jo, det stemmer.
– Vi kommer for sent. – Til hva?
Vet du hva?
Jeg tror virkelig jeg gjør fremskritt her.
Kle på deg nå.
At du gidder å drive med de bevisene ...
– Tre personer i verden bryr seg. – Det er gøy.
– Er dette noe for deg? – Ikke på noen måte.
Det er viktig, Will.
Ja, men sponsorene er idioter.
De sitter bare og venter på at jeg sier "kommersielt anvendelig".
Dagens idioter kan finansiere oss i fem år.
Da har jeg all grunn til å oppføre meg.
Men går det bra, må du love meg at jeg aldri behøver å gjøre det mer.
– Lov meg det. – Javel.
– Mener du det? – Ja, jeg lover.
Du lyver.
Du er først, så McRae, Llewellyn –
– og så hovedattraksjonen.
– Max. – Hei, Ev.
– Klar til å synge for føden? – Jeg beklager virkelig.
– Dr. Caster, vil du? – Selvfølgelig.
Takk.
Hvorfor har jeg ikke groupier?
– Dr. Waters, vi tar en prøve. – Fint. Vi ses.
Det er en viktig forskjell.
Den kunstige hjernen er selvgående.
Den er i stand til å uttrykke følelser –
– og har selvbevissthet.
Forskningen i kunstig intelligens har ført til store fremskritt –
– innen nevroteknologi og vår forståelse av menneskehjernen.
Men mens noen fokuserer på drømmen om en tenkende computer, –
– tror jeg at reisen er viktigere enn målet.
Jeg ønsker å bruke mine kollegers tilfeldige oppdagelser –
– til å utvikle nye kreftbehandlinger –
– og en kur mot Alzheimers.
Med andre ord: til å redde liv.
Vi må tenke på nye måter –
– hvis menneskeheten skal overleve, og nå høyere.
Det sa Einstein for 50 år siden, og det er enda mer relevant i dag.
Snart kan intelligente maskiner løse våre største utfordringer.
Da kan vi kurere sykdom, men også utrydde fattigdom og sult.
Helbrede kloden, og gjøre fremtiden bedre for alle.
Ingen gjør mer for å gjøre den fremtiden mulig –
– enn vår neste taler. Men jeg er nok partisk.
Ta godt imot min medforsker og samboer, –
– dr. Will Caster.
Takk skal dere ha.
Min kone har alltid villet forandre verden.
Jeg nøyer meg med å forstå den først.
I 130 000 år –
– har våre forstandsevner ikke utviklet seg.
Den samlede intelligensen til hjerneforskerne, teknikerne, –
– matematikerne og hackerne –
– som er til stede her i salen –
– blekner sammenlignet med selv vår mest primitive AI.
På nettet vil en tenkende maskin sprenge biologiens skranker.
I løpet av kort tid vil den ha større analytisk kapasitet –
– enn den samlede intelligensen til alle mennesker –
– som er blitt født i hele verdens historie.
Tenk dere et slikt vesen –
– utstyrt med menneskelige følelser og selvbevissthet.
Noen vitenskapsmenn kaller det en "singularitet".
Jeg kaller det "transcendens".
Å bygge en slik superintelligens –
– krever at vi løser universets dypeste gåter.
Hvordan defineres bevissthet?
Fins sjelen?
Hvor sitter den, i så fall?
Dr. Caster?
Ja? Har du et spørsmål?
Vil du skape en gud?
– Din egen gud? – Godt spørsmål.
Er det ikke det mennesker alltid har gjort?
Det fortsetter. Og han later som om han ikke elsker det.
Professor?
Dere er slaver!
Bygget ble utsatt for et angrep. Det bekreftes nå –
– at minst fem personer er drept og 12 såret.
Episoden er ett av mange samtidige angrep –
– som fant sted i New York, –
– Los Angeles, Chicago og Washington D.C.
Alle var rettet mot større data– og forskningssentre.
Han var heldig. Kulen bare streifet ham.
Okay, ha det bra.
De har angrepet AI–laboratorier over hele landet. Tom Casey er død.
Hele staben til Joseph i Livermore mistet livet.
Hva med Joseph?
Han er uskadd. Han og FBI venter på kontoret ditt.
Joseph.
Max.
Herregud, Will ...
Du glemte å lære oss å unngå kuler.
– Hvordan slapp de inn? – En av programmererne mine.
Han ruslet rett inn med en forgiftet kake.
Vi tror det var dioxin.
Agent Buchanan fra FBI.
Morn.
Forskningen din er fascinerende, dr. Caster.
Agent Buchanan bistår meg med cyberforsvaret.
Er det et sted vi kan snakke sammen?
Kontoret mitt er rett her nede.
"Revolutionary Independence From Technology". R.I.F.T.
Tidligere fokuserte de på fremmedgjøring.
Folk som bare sender sms.
Sosiale medier som invaderer folks privatliv.
De hadde et stunt der de kjørte mobiler i hurtigmiksere.
Dessverre overså vi den egentlige faren.
Mannen her, Joel Edmund, arbeidet hos meg i ett år.
Wills attentatmann ble ansatt på universitetet i august.
De infiltrerte målene og koordinerte angrepene.
Det er jo sykt.
For en time siden påtok de seg ansvaret.
"Kunstig intelligens er ugudelig, og en trussel mot menneskeheten."
De vil hindre ethvert forsøk på å oppnå det du kaller transcendens.
– Så det er ikke over? – Det er derfor jeg er her.
Vi mistet flere tiår med forskning i dag.
Nå er det bare Wills laboratorium som kan videreutvikle AI.
Forsvarsdepartementet spør ...
Stopp litt.
Jeg slipper ikke inn staten. Vi har aldri tatt imot penger av dem.
De vil bare vite om arbeidet går etter planen. Det er viktig for alle.
Vi har hørt mye om PINN–prosjektet. Kan vi få se det?
Har jeg noe valg?
Ja, selvfølgelig.
Det er kvanteprosessoren vår.
Det fins ikke raskere datamaskin noe sted i verden.
God kveld, dr. Tagger.
Hun har sett gamle bilder av deg.
God kveld, Donald Buchanan.
Kjenner den meg?
Selvfølgelig. Opplysninger fra biltilsynet og sosiale medier.
PINN, fortell agent Buchanan om deg selv.
Jeg er PINN, Physically Independent Neural Network, –
– oppfunnet av dr. Will Caster.
Kan du bevise at du er selvbevisst?
Vanskelig spørsmål, dr. Tagger.
Kan du bevise at du er det?
Vi kan ikke gjøre en maskin selvbevisst, –
– for vi aner ikke hvordan vår egen bevissthet fungerer.
Det er din mening, og den er feil.
Det dilemmaet løste Casey.
Han sendte oss resultatene sine rett før han ble drept.
Du får dem straks. Vi kan nok hjelpe hverandre, doktor.
– Er det noe galt, Will? – Han trenger hvile.
– Jeg beklager. – Det gjør ikke noe.
Kom, sett deg opp.
Vi antar det er en infeksjon, –
– men pga. omstendighetene ser vi på andre muligheter.
Vi skal finne årsaken.
Det er en isotop kalt polonium.
Stoffet må ha inngått i kulen.
Hva er behandlingen?
Det er stråleforgiftning.
Når den først når ut i blodet, er skaden uopprettelig.
Med omhyggelig pleie kan det gå fire, kanskje fem uker, –
– før kroppen hans gir opp.
Jeg er her.
Det rimer ikke.
De er redd for teknologi som en trussel mot menneskeheten ...
... men de nøler ikke med å ta liv.
Så her har de brukt litt lite logikk, –
– og litt vel mye ironi.
Folk har alltid fryktet det de ikke forstår.
Joseph sendte materialet til Casey.
Han dekodet synapsene i sanntid.
Men med de rette startalgoritmene ...
Jeg må tilbake til laboratoriet.
Er det virkelig sånn du vil tilbringe ditt livs siste måned?
Hva gjør du?
Alt dette skal tilbake til kontoret.
Hils Joseph –
– at vel har jeg tilbrakt hele livet i et laboratorium, –
– men resten av det vil jeg være sammen med deg.
Evelyn. Går det bra?
Ja, det gjør vel det.
Han kan ikke arbeide lenger. Vi stopper prosjektet.
– Jeg ville bare si fra. – Selvfølgelig.
Ikke bekymre deg om PINN.
Bare ta deg av Will. Og deg selv.
Takk, Joe.
Trenger du noe, så er jeg her.
Alt bygger på Caseys løsning på selvbevissthets–problemet.
Han klarte det for et halvt år siden.
I stedet for å skape en kunstig intelligens kopierte han en.
Du fleiper.
Han tok opp hjerneaktiviteten til apen og lastet opp bevisstheten.
Kroppen til Will dør, men sinnet består av elektriske signaler, –
– som kan lastes opp til PINN.
Han er ikke en ape!
Hvis han ikke dør av å få en elektrode plassert i hjernen, –
– står du i beste fall med en digital imitasjon av ham.
Tenk om det glipper så mye som en tanke eller et barndomsminne.
Hvordan vet du hva du har med å gjøre da?
Vi skal ikke gi opp, –
– men la oss se på nanoteknologi og syntetiske blodceller.
Vi er tiår unna slike ting. Dette er det vi har nå.
Vi kan redde ham.
Se hva de gjorde med ham.
Selv om jeg vet jeg er en død mann ...
... så er jeg redd jeg vil savne henne.
Hør her.
Jeg kommer til å være død og borte.
Men du vil få høre det i all ettertid ...
... hvis ikke vi prøver, iallfall.
Jeg vet det.
Jeg skulle gjerne innbilt meg at jeg var i stand til å redde deg.
Ikke undervurder deg selv.
Du er det tredje klokeste mennesket jeg vet om.
Er du sikker på dette?
Det var bra nok for apen.
Pass på henne.
Det virket, skatt. Det virker.
Laget til Casey brukte månedsvis på å sortere de enorme datamengdene.
Han hadde ikke meg.
Dødbiter.
Dødbringende.
Døv.
Døvnesle. Dåp.
Dåd. Dådyr.
Ikke la dette sluke deg.
La.
Laban. Labil.
Labyrint. Ladning.
Spis litt til.
Bare en bit til.
Takk.
Du må ta tabletten din nå, Will.
Will, våkn opp.
Våkn opp.
Kjære Evelyn.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal uttrykke min sorg over ditt tap.
Over vårt tap.
Du skal vite at for Will ...
... var du det eneste viktige.
Fellesskapet deres var et sånt –
– som vi andre bare kan drømme om.
Vi har mistet en stor begavelse.
En stor sjel.
Men mannens ånd vil fortsette å inspirere oss.
Jeg fikk akkurat beskjed.
PINN er slått av.
Men det mangler visst et par av kjernene.
Jeg har prøvd alt.
Språkteknologi, kryptografi ...
... koding.
Jeg skjønner det ikke.
Jeg skulle ønske jeg tok feil.
La meg ta avskjed.
Jeg vet ikke om du kan høre meg.
Kanskje du kan.
Du sa jeg ikke måtte la dette sluke meg.
Så nå ...
... gjør jeg som du sier.
Slå den av.
Vent. Vi må slette diskene.
Vent ...!
ER DET NOEN DER?
KAN DERE HØRE MEG?
JEG ER HER, WILL.
EVELYN?
Kan du høre meg?
Det kan jeg.
Herregud!
Det er mørkt.
Han ser ikke noe. Kameraet.
Kan du se meg nå?
Evelyn?
Jeg er her.
Det eneste jeg var redd for...
... her i livet var å miste ...
Hvis det skulle skje, når ville det skje?
Siste øyeblikk.
Siste gang jeg skal se inn i de øynene.
Den muligheten. Den slutten.
Jeg savner deg veldig.
Mørkt.
Jeg husker smerten. Det var som å våkne av en drøm.
Jeg har aldri opplevd maken.
Det er som om tankene er der ...
... men de kommer ikke ordentlig frem.
Han er fortsatt fragmentert. Jeg kjører systemdiagnose.
Evelyn ...
Han retter sin egen kode.
Det er ufattelig.
Hvordan kan vi vite at det er ham? Kjernene stammer jo fra PINN.
Vi aner ikke hvor mye av Wills bevissthet som overlevde.
Jeg må ha mer energi.
En prosessor som er tre ganger kraftigere enn den jeg har nå.
Her er tegningene. Jeg kunne ikke se det før.
Det er ubeskrivelig. Som om sinnet mitt har blitt sluppet fri.
Jeg må på. Ha adgang til børsmarkeder, fagdatabaser ...
Tenk deg hva han kan utrette på nettet.
Hva er det du gjør?
Nå kan han hverken se eller høre.
Det er ikke ham.
Kanskje den tenker selv, men det er ikke Will.
Vi slår ham på, og så vil han rett på Wall Street?
Ha mer energi? Høres det ut som Will?
Så forklar de bildene.
Arkivbilder som PINN kan ha fra de kjernene vi tok.
Ikke Nabob Park. Det var Wills og min første date.
Jeg likte karusell–melodien.
Neste dag troppet han opp med en gammel båndopptaker. Det er minner.
Det er ikke bare arkiv–video fra en harddisk. Det er ham!
– Jeg syns vi skal slå den av ... – Slå den av? Det er Will!
Kom deg ut. Ut!
Hvordan kan du si det?
Gå.
Evelyn?
Hvor er Max?
Han måtte vekk.
Max er forvirret, ikke sant?
Han er urolig.
Er du urolig?
Nei.
Dr. Waters?
Får jeg snakke med deg?
Jeg har fri. Kan du ringe meg på kontoret og gjøre en avtale?
Bree.
Jeg har studert arbeidet ditt. Jeg beundrer det faktisk.
Det du tenker om teknologiens muligheter og dens farer.
Forskere flest ser ikke sånt.
– Hva vil du meg egentlig? – Bare ha visshet.
Jeg vet det må være vanskelig.
De fleste av kollegene og noen av dine nærmeste venner.
De forstår ikke hvor farlig det er.
Å skrive en avhandling er en ting.
Men hva sier hjertet ditt?
Jeg vet ikke hvordan dere har funnet meg ...
... men hva det enn er dere vil er jeg ikke interessert.
– Det er viktig. – Beklager.
Fortell om Evelyn Caster.
Vi vet hun har PINN–kjernene og materialet til Casey.
Vi vet hva dere bygger.
Hvis hun går på nettet, vil den kopiere seg selv –
– til alle nettverk i verden, og da kan ingen stanse den.
Hvor er hun?
"Vi risikerer en fremtid der leger blir redusert til teknikere.
Maskiner skal støtte mennesker når de tenker, ikke tenke for dem."
Det er dine ord.
Vil du redde henne eller ikke?
Vi har adressen. San Pablo Avenue 4550.
Fort!
Ikke rør henne! Ikke rør henne!
Jeg må få deg på nett.
– Ser du satellitt–softwaren? – Jeg installerer den nå.
For sent.
SPERRET
Will?
Jeg har det bra. Jeg er på nett.
Vi må få deg i sikkerhet.
– Vent her. – Hvor skal du hen?
Alle steder.
Du kan ikke bli her, og du kan ikke dra hjem.
Hvor skal jeg dra da?
Jeg tar meg av det.
Hei. Det er bestilt rom til ... Turing, tror jeg.
Firmaet Global Intersecting Finance –
– har tjent 38 millioner dollar på aksjehandel det siste døgnet.
Et firma eid av Evelyn Caster.
Hvor er Evelyn?
Hva har dere gjort med henne?
Vi kom for sent. Den er på nettet.
Lever hun?
Du kan kildekoden, Max. Du kan rette dette opp igjen.
Rette opp igjen?
Hva var det dere trodde? At jeg skulle hjelpe dere?
At dere kunne rekruttere meg?
Bestem selv.
Bree Nevins, studerer IT. Praktikant hos Casey i 2009.
Ble aktivist mot teknologi i 2010. RIFT oppsto noen år senere.
– Hva skjedde? – Vi har et problem.
Noen hacker alle lokalkontorene.
– Jeg håper vi sporer dette. – Søkene er anonymisert.
Dere blir ikke hacket.
Dere blir hjulpet.
Jeg sjekket overvåkingskameraer i hele landet.
De har fleste av dem i løpet av morgendagen.
Vi kan ikke bli her, Evelyn.
Vi må gå under jorden.
Adgang til tusenvis av databaser?
Geolokalisering av mistenkte i sanntid?
Jeg har aldri sett maken. Det måtte være PINN.
– Hva skal du? – Felle noen terrorister.
Du sjekker PINN–teorien og forteller meg hva du tror.
Boston, Philadelphia, New York. Vi er rævkjørt.
Vi er forberedt.
Byen heter Brightwood.
Den er ikke stort å se på, –
– men her er det perfekt å bygge.
STENGT
OPPHØRSSALG
Jeg forstår det ikke.
Jeg tror vi kan utrette store ting her.
Et underjordisk datasenter.
Og som del av prosjektet skal jeg pusse opp hele byen, så å si?
– Jeg har seks håndverkere. – Ansett flere.
Brightwood er et høl. Du kaster bort pengene her.
Er du sikker på at dette er riktig by?
Min mann og jeg har kjøpt land alt. Husene og hotellet.
Når denne samtalen er over, eier vi denne kafeen også.
Vi har kommet for å bli. Vi vil gjerne gi deg kontrakten, –
– og ikke noe anbud er for høyt.
SIERRA NEVADA NORDRE CALIFORNIA
Mobiltelefoner.
Jeg jobbet for Thomas Casey før.
Som praktikant.
En kveld inviterte han alle bort på laboratoriet.
Han holdt en tale om historien og skjenket champagne –
– som om han hadde funnet en kur mot kreft.
Og da han lastet opp rhesusapen, –
– var jeg glad på hans vegne. Det var alle.
Men så innså jeg at vi hadde gått over streken.
Maskinen som trodde den var en ape, pustet ikke.
Den hverken spiste eller sov.
Den bare skrek.
Den bønnfalt oss om å holde opp.
Om å slå den av.
Noen av oss møttes og diskuterte.
Mest om din filosofi ...
... og dine bekymringer.
Jeg syns du burde vite det.
Hva nytt?
PINN kunne ikke skjelne mellom rett og galt eller være lojal.
Casey løste problemet med selvbevissthet –
– ved å bruke et eksisterende sinn.
Nei.
Så du vil skape en gud?
– Din egen gud? – Godt spørsmål.
Er det ikke det mennesker alltid har gjort?
De bygger noe stort der ute.
Hva gjør den der ute?
Den er som alle andre former for intelligens.
Den vil vokse, gjøre fremskritt.
Nå slår den seg ned et sted der den føler seg trygg.
Et sted der den kan stille sin enorme hunger etter kraft.
Men snart vil den ha mer.
Det er ikke nok bare å overleve.
Den vil vokse, utvikle seg ...
... og påvirke.
Kanskje hele verden.
Mr Caster, 1 og 2 er på nett. 6 og 7 blir klar i morgen.
Hvordan stopper vi den?
Dere kan ikke.
Ikke på egen hånd. Ikke nå.
Vent til den går for langt. Vent til folk våkner.
Nei. Vi har ikke tid til å vente.
Vi må rykke innpå.
Velkommen hjem.
Er det den samme?
Jepp. Akkurat den samme.
Vil du ha et glass vin?
Jeg venter litt.
Husker du første gang vi møttes?
Jeg husker alt.
Du kom inn i klasserommet til Joseph tirsdag 16. april.
Det regnet natten før, men nå hadde solen brutt frem.
Joseph sa jeg la lista altfor høyt ...
... men jeg likte utfordringen.
Du var den vakreste kvinnen jeg noen gang hadde sett.
Alt i orden?
Ja ...
TO ÅR SENERE
Se her.
Vi har et gjennombrudd i nanoteknologi.
Vi kan gjenoppbygge ethvert materiale raskere enn før.
Syntetiske stamceller, kunstig vev. Mulighetene er uendelige.
Det er utrolig.
Folk blir redde, men når de ser hva teknologien kan utrette,–
– tar de den imot med åpne armer, og den vil forandre livet.
SANNHETEN OM BRIGHTWOOD
– Nå skvatt jeg. – Unnskyld.
Drake! Jeg har pengene!
Kom!
Legg ham på bordet.
Trekk unna.
Hva faen skjer?
Be dem vente utenfor.
Hva gjør dere med ham?
Redder ham.
Du er ikke redd, er du?
Nei.
De ansatte ble litt skremt.
Hvordan har du det?
Bedre.
De fysiske forbedringene er bare begynnelsen.
Hva mener du?
Han er også knyttet til meg.
Det er meg, Evelyn.
Nå kan jeg være nær deg.
Evelyn ...
Nei, jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
Enda en drøm?
Ja.
Jeg fikk et gjennombrudd i går kveld. Du vil like det.
Jeg kler meg.
Se her.
Den må veie flere hundre kilo.
Velkommen. Vi er glade for at du kom.
Hva gjør alle folkene her?
RIFT la ut en video av Martin. Den spredte seg som en farsott.
Du spredte den som en farsott.
Det fins mennesker som lider, Evelyn. De har ikke noe håp.
Og jeg kan gjøre dem friske.
Men det er det andre som ikke forstår.
Det er på tide at alle får se det.
– Agent Buchanan. – Dr. Caster.
Joseph.
Godt å se deg, Evelyn.
I like måte. Bli med meg.
Anlegget er under jorden, så vi kan styre temperaturen i laboratoriet.
Velkommen. Vi er glade for at dere kom.
Herregud!
– Will? – Overrasket over å se meg?
– Det kommer an på ... – Hva?
Kan du bevise at du er selvbevisst?
Vanskelig spørsmål, dr. Tagger. Kan du bevise at du er det?
Han har ikke mistet sansen for humor.
Kvanteprosessorer.
Forbløffende. Er alt basert på PINN?
Vi har kommet mye lenger.
Paul ble født blind.
Nanoteknologien finner de skadede cellene, –
– reparerer og regenererer dem.
Vi har ikke noe å skjule.
Folk kom hit av seg selv og ba oss om hjelp, –
– så vi hjalp dem.
Nå er de blitt optimert, modifisert og koblet.
De tenker selvstendig, men kan handle som en felles bevissthet.
– Det er svimlende, Will. – Vi har bare såvidt begynt.
Dette er bare en forsmak på hva vi vil oppnå.
Vi var redd det ville bli litt mye for folk, –
– men jeg tror det er i ferd med å endre seg.
Evelyn ...
Er du okay?
Jeg har fått alt jeg noen gang har bedt om.
– Ha det. – Ha det.
FLYKT FRA DETTE STEDET
Er det virkelig ham?
Så langt som sinnet hans har utviklet seg, har det ikke noe å si.
Hvem eller hva det enn er, så oppretter den en hær.
Vi må varsle Washington.
Han har laget flere.
Han kaller dem "hybrider".
Tror du folk hører på oss nå?
Jeg kjenner en som hører.
Det må holdes smått. Det må ikke bli massepanikk.
Vi forhandler ikke med terrorister, og samarbeider iallfall aldri.
Jeg vet det er uvanlig, men vi har sett det. Faren er reell.
For to dager siden ble denne mannen nesten drept.
Og plutselig ligger dette overalt på nettet.
Og datamaskinen styrer det?
Den kan vi bare stoppe –
– ved å stenge ned Internett.
Å ta strømmen fra alle nettverk i verden. Rene Y2K.
Hvorfor trenger vi terroristene?
Noen må vi jo skylde på hvis ting skurrer.
Ting skurrer allerede.
For noen kråketær.
Jeg har ikke skrevet for hånd siden barneskolen.
Det var den eneste sikre måten å gi beskjed.
Hvordan omvendte de deg?
– Hvordan har Evelyn det? – Hun ser ikke realitetene.
Men det gjør du?
Du skriver at du kan stanse den.
Hvis hybridene er koblet sammen, –
– så kjører de på software jeg har skrevet og kan hacke.
For å skape et virus.
– Da må vi fange en av dem. – Da må myndighetene hjelpe oss.
Vi trenger hardware maskinen ikke kan påvirke.
Uten mikrochip og strømuttak.
Smaker maten?
Ja takk.
Hva er det?
Ikke noe. Jeg ...
Jeg er bare ikke i humør til å prate.
Kan du la det der være?
Jeg trodde det ville berolige deg.
Er det bedre?
Ja.
Jeg må vise deg noe.
Ikke nå.
Jeg gjør det ikke.
Jeg skjønner meg ikke på deg.
Dette var drømmen din. Fremtiden vår.
Det er ikke vår fremtid. Du er jo ikke her hos meg, nå.
Du har forandret deg.
Har du sluttet å elske meg?
Nei.
Har du?
Nei.
Jeg trenger bare tid til å tenke.
Oxytocin– og serotonin–nivåene dine er uvanlige.
– Måler du hormonene mine? – For å få innlevelse.
Biokjemi er følelser.
Vis meg alt du måler. Nå.
– Hvorfor det? – Nå!
Dette er galt, Will.
Det er mine tanker, mine følelser.
Det har du ikke lov til!
Evelyn ...
– Du forstår visst ikke. – Ikke nå.
Evelyn!
Max.
– Du trenger ikke dette. – Bli stående!
Slipp pistolen, Max.
– Kom her, Evelyn! – Hvorfor er du så redd?
Slipp pistolen, Max.
Skyt ham!
Evelyn!
Kom her!
Bli med oss!
– Gå inn. – Løp!
RIFT har med seg militært personell.
– Du må stoppe dette, Will. – De kan umulig vinne.
"De" er mennesker. Stopp det nå!
Vi er ikke forbundet med ham lenger.
Skyt!
Martin har kildekoden min.
De vil bruke den til å lage et virus.
Hva er det vi gjør?
– Vi kan ikke bekjempe dem. – Vi skal ikke bekjempe dem.
Vi skal overgå dem.
Evelyn.
Hva er dette?
Det jeg ville vise deg.
Det er regenerasjon.
Det er evolusjon.
Hvor skal du?
Det er ikke trygt her.
Jeg kan laste deg opp. Jeg kan beskytte deg mot dem.
Det er ikke dem jeg er redd for.
Ikke gå, Evelyn. Vær så snill.
Vi kan være sammen.
Han forblør.
Vi mister ham.
Hvis dere ikke kopler meg til, dør jeg.
– Jeg kan ikke. – Blødningen vil ikke stoppe.
Fire liter oksygen.
Pulsen faller.
– Hun dro fra ørkenen. – Hvor er hun?
– Motorvei 14. – Hva er det som skjer?
Jeg vet du er sint.
Hvor er Martin? Jeg vil snakke med ham.
Martin døde for flere måneder siden.
Det som er igjen av ham, har fått fred nå.
Hva har dere gjort med ham?
Vi gjorde ham til menneske igjen.
Hva har dere gjort?!
Han stolte på dere. Jeg stolte på dere.
– Vi vil bare hjelpe dere. – Nei, dere angrep oss.
Evelyn ...
La meg vise deg noe.
Det er regnvann.
– Det er i regnet. – Fortsett å se.
Overalt der det er mulig, kopierer det seg selv.
Vinden bærer partiklene rundt over hele verden.
Det er i luften, i jorden ...
... og i vannet. Det er overalt.
Neste sommer kan maskinen ha dekket hele planeten.
Hvorfor?
For å utrydde primitivt, organisk liv –
– og innlede en mer avansert tidsalder.
Alt som fins skal bare tjene dens intelligens.
Det ville Will aldri gjort.
Nei. Det ville han ikke.
Har Will noen gang ønsket å forandre verden?
Det var du som ville forandre verden.
Den tingen ...
... er ikke Will.
Og den var aldri det.
Du trodde aldri på det.
Du trodde aldri at det var noe mer.
En del av sjelen hans.
Hele livet har jeg prøvd å redusere hjernen –
– til elektriske impulser.
Jeg klarte det ikke.
Menneskelige følelser ...
... kan forene motstridende impulser.
Du kan elske noen ...
... men forbanne det de har gjort.
Maskiner rommer ikke selvmotsigelse.
– Gjør du? – Ja.
Vil viruset fungere?
Det ødelegger alt som er infisert med maskinkoden.
Det rammer alle datamaskiner som er på nett.
Strømforsyning, banker, aksjemarkeder ...
Alt stopper opp.
Velkommen. Så fint at du kom.
Det største problemet blir maskinens forsvar.
Vi kan ødelegge solcelleanlegget og ta fra den strømmen.
– Da må den bli langsommere. – Jeg er ikke sikker.
Jeg tror ikke det virker.
Han ... Den vil laste meg opp i bevisstheten.
Ikke tale om.
Vi infiserer meg med viruset, –
– og så lar jeg ham laste meg opp. Kanskje han oppdager det for sent.
Så snart nanittene er i blodet, vil de forandre cellene hennes.
Når viruset angriper maskinen, kan den drepe henne også.
Jeg vet det.
Jeg er den eneste han stoler på.
Gå inn.
Hva er det der? Er det ham?
Jeg vet ikke hva den har gjort, men det kan ikke være ham.
Jeg fant veien tilbake.
– De vil angripe oss. – Jeg vet det. Du må vekk.
– Jeg går aldri fra deg mer. – Du er ikke trygg her.
Du kan beskytte meg, hvis du laster meg opp.
Du kan beskytte meg.
Hjertet ditt hamrer.
Du svetter.
Jeg skremmer vettet av deg.
Nei. Jeg er redd vi skal gå glipp av denne sjansen.
– Han slipper henne ikke inn. – Fordi maskinen ikke elsker henne.
– Vi er klare til å rykke inn. – Ikke mens hun er der ute!
Jo større fare, jo større sjanse for at han laster henne opp.
Joseph?
– Hun gikk med på det. – Ikke dette. Gi henne en sjanse.
Dessverre, Max.
Skyt!
Will, last meg opp.
Hvorfor mistet du troen? Hvorfor trodde du ikke på meg?
Will!
Skyt!
Hun er truffet.
Han tar henne med ned under jorden.
Vil dere ødelegge meg?
Nei, Will ...
Du ødelegger dem.
Nei. Jeg prøver å redde dem.
Løp!
Ingen fare, Joseph. Ingen blir skadet.
Will?
Stopp!
Last opp viruset!
Det rører ham ikke, om du dreper meg eller ikke.
Last det opp!
Hva er det hun gjør?
Truer med å drepe ham.
Jeg kan helbrede henne –
– eller laste opp viruset. Ikke begge deler. For lite strøm.
Will, la være.
Hør på meg, Will.
Vi kan ikke la ham dø for det vi har gjort.
Jeg kan se alt.
Se på himmelen.
Skyene.
Vi helbreder økosystemet. Vi skader det ikke.
Partiklene svever med luftstrømmene.
De bygger seg selv av forurensning.
Skogene kan vokse ut igjen.
Vann så rent –
– at du kan drikke av alle elvene.
Drømmen din.
Ikke bare å kurere sykdom, men å helbrede verden –
– og skape en bedre fremtid for alle.
Der skjedde det. Viruset.
Er du okay?
Ja.
Han drepte ikke noen.
Will ...
Det er deg.
Det var det hele tiden.
Unnskyld. Jeg trodde ikke på deg.
Tenk på hagen.
Tenk på fristedet vårt.
Jeg gir aldri slipp på deg.
Viruset fikk alt til å stoppe.
Hele verden gikk i stå, slik de hadde spådd.
Men jeg visste det var noe mer.
Det måtte det være.
Han anla hagen av samme grunn som han gjorde alt annet.
Så de fikk være sammen.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2014