26 VUOTTA RANSKAN VALLANKUMOUKSEN JÄLKEEN
RANSKAN VALTAISTUIMELLA ON JÄLLEEN KUNINGAS
Poispäin, poispäin Sä maahan käännä pääs
Oot näin, oot näin Sä lopun elämääs
On tappavaa Tuo polte auringon
Jäät näin, jäät näin Sait raskaan tuomion
Oi kuunnelkaa! En ollut syyllinen
Niin kai, niin kai Kai Jeesus uskoo sen
Mun rakkaimpain Jäi yksin oottamaan
On kai, on kai Jo toinen rinnallaan
Palkkion saan, kun jaksan vaan Pääsen pois
Poispäin, poispäin Vain maahan katsotaan
Oi Luoja, oi Mä miksen kuolla saa?
Hae lippu.
Vanki 24601 Ehdonalaiseen pääsee hän
Tiedätkö säännöt? - Mies vapaa oon!
Ei! Keltaisen passin Pitkäkyntinen saa
Merkitty mies! - Kähvelsin leivän vain
Siskoni lapsi sairastui
Me näimme nälkää - Näät nälkää taas
Ellet tiedä merkitystä lain
19 vuotta kouluttaa Sen lain orjuuteen!
Viisi vuotta ryöstöstä Ja neljätoista paosta
Niin, 24601! - Nimeni on Jean Valjean
Mä oon Javert Se paina mielees vaan
Se täytyy muistaa, 24601
Oot vain, oot vain Sä orja ainiaan
Käy vain, käy vain Hautaas kaivamaan!
Kahleet on pois Se oudoksuttaa
Mielestä saa en vankilaa
Koskaan anna anteeksi en Syylliset itse tuomitsen
Noin kirkastuu, nyt katsotaan Mä mitä maailmalta saan
Olisiko töitä päiväksi? - Paperit.
Täällä ei ole töitä.
Vaarallisena miehenä olette ehdonalaisessa loppuikänne.
Ellette ilmoittaudu, teidät pidätetään.
Tulkaa Pontarlieriin 30 päivän kuluttua.
Seuratkaa häntä.
Näyttäkää paperit.
Monsieur? - Paperit.
Nukun tallissa. Minulla on nälkä.
Ulos.
Matkamies, sisään käykää
Yö on kylmä, viimainen
Vaikka on matalalla katto Jaamme leivän yhteisen
Viini sielus virkistäköön Leipä ruumiin vahvistaa
Nukkumalla aamuun asti Tuskat, vaivat kaikkoaa
Siunaa ruoka, jota tänään syömme.
Siunaa rakas sisaremme ja kunnianarvoisa vieraamme.
Sisään! Maahan!
Pysy siinä!
Monsignor, saimme hopeanne.
Mies jäi kiinni verekseltään.
Kehtasi sanoa, että annoitte tämän.
Niin annoin.
Lähdit varhain, ystäväni Taisit jotain unohtaa
Mukaan annoin sulle Pari vielä kalliimpaa
Messieurs, hän puhuu totta Hänet irti laskekaa
Työtänne taas voitte jatkaa Herra siunaa uutteraa!
Veli, etkö oitis huomaa Tarkoitusta suurempaa
Susta hopeoiden kautta Kunnon kansalaisen saa
Nosti sinut pimeydestä Valoon veri Jeesuksen
Ostin Herrallemme sielus
Hintaan pöytähopeiden
Jeesus, mitä mä tein? Ryhdyin rosvoksi yön, hopeat vein
Alas mies vajoaa, liian myöhä on Mut valtaan saa viha sammumaton!
Ei kukaan voi kuulla huutoain Mä tässä seison, vuodet vierii vain
Toinenkin tie kai olla vois Vuosia sitten eksyin pois
Elämä kuin hävitty sota on Ne murhasi minut, kun sain numeron
Kahle jalkaan ja mies vankilaan! Leipäpalasen varastin vaan
Mä miksi annoin koskettaa Tuon miehen silti sieluain?
Kohteli hän kuin ystävänään Ja minuun luottaa vielä tänään
On taivas nyt mun turvanain Hän kertoi niin
Ja maailman kanssa me vaan
Toisiamme vihattiin
Silmä silmästä vain Sydämes paatukoon
Totuus ainoa on tää Jonka tuntenut oon
Veis piispan yksi sana vaan Mut rangaistusta istumaan
Hän silti vapautta tarjoo Häpeä rintaa kaihertaa
Hän sanoi: mulla sielu on
Kai tietää hän?
Kumma tunne vallan saa
Löydänkö uuden elämän?
Kaipaan tähtiin, putoan Ylle yö jo lankeaa
Tyhjin silmin tuijotan Synnin hornankattilaa
Kauas pois mä pakenen Jätän kaiken entisen
Kuolee vanha Jean Valjean Tarina uusi alkaa saa!
KAHDEKSAN VUOTTA MYÖHEMMIN MONTREUIL
Loppui lopulta päivä Taas vanhenit hiukan
Et voi köyhistä sanoa enempää
Sotaa käydään hirveää Kaikkien aherrus on itsekästä
Päivä taas vierähti pois Mitä on tää?
Päivä pois elämästä!
Loppui lopulta päivä Se leivän toi niukan
Pelkkä paita kylmällä ei riitäkään
Ohi hurskaat kiiruhtaa Kuulematta itkevää lasta
Talven tuuli on purevaa Toi sieluun jään
Kertoen kuolemasta!
Loppui lopulta päivä Ja uusi jo syntyy
Vielä aurinko odottaa nousemistaan
Kohta myrskyn aika on Rantaan aallokon ajavat tuulet
Nousee nälkä toivoton Tilinteon alkavan kuulet
Jää monelle maksettavaa Päivä kun katoaa!
Loppuu lopulta päivä Saat lämmintä kättä
Jos vain persiilläs istut Et leipääsi saa
Monta penskaa mulla on - Monta suuta ruokittavaa
Kiitä onneas, kun töitä sait - Ja vuoteen myös
Niin kuin ruusuilla tanssis
Miksi pomo noin taas sauhuaa?
Henki pahalta haisee, ja käpälät käy
Fantinen kanssa ei toimeksi saa - Jotain tuhtia eikö housuista näy?
Tietää ei johtaja voi Että pomoa panetuttaa
Jos Fantine esimiestään ei huomioi Töistä kenkää hän saa!
Loppui lopulta päivä Se hetkessä haihtui
Viikko toimeen tultava palkalla on
Rahaa kauppaan, kortteeriin Tienaa puurtaen, kunnes et jaksa
Raada itses näännyksiin Muuten leipää et pöytääsi maksa!
Mies vastaa laskustaan Päivä kun jättää maan!
Mikäs se täällä, siveä sisko?
Soo, Fantine, kuulkaas mokomaa!
" Fantine, laita tulemaan rahaa On lapsesi sairas, et kuhnailla saa!"
Anna kirjeeni pois Juttu ei sulle kuulu
Taikka ukkosi tietää Sun juoksuista saa!
Kuka rouvista on valmis vannomaan Että on viaton, vailla salattavaa?
Älä aiheuta hankaluuksia.
Työnjohtaja!
Lopettakaa! Monsieur Madeleine on täällä!
Missä on syy tappeluun? Mitä ihmeen rähinää?
Tämä on tehdas eikä sirkus!
Rouvat, hiljaa vihdoinkin
Tää firma kunniallinen On minun, pormestarin!
Selvittäkää tämä maltillisesti.
Selvä, monsieur Madeleine.
Mistä riita alkoikaan?
Tuo haastoi riitaa! - Jossain kylässä ämmällä äpärä on
Joku mies maksua saa Mieti vaan, millä hän tienaa!
Likka on tavarastaan huolimaton
Pomo ei siitä tykkää!
Totta on Että pikkuinen tyttö on mulla
Isä hylkäsi meidät Ties minne vei tie
Krouvin isäntä tyttöä hoitaa Maksua vastaan, ei kai väärin se lie?
Loppui lopulta päivä On moisesta riesaa!
Tämä naikkonen kaikille vaivaksi on!
Muut rehdisti uurastaa Tuolla hämärähommiin on hoppu
Heitä huora hemmettiin Tai on kaikilla edessä loppu!
Käy toimenpiteisiin! Päivä päättyi niin!
Piti tietää, pistää kyy Kissantassu raapaisee
Arvata piti salaisuutes!
Aijai, nuhteeton Fantine Hän kuuluu kunniallisiin
Sä olet syypää riitojen Sait aikaan joka ikisen!
Hän immen tavoin käyttäytyy Vaan yöllä itseänsä myy
Sulle ilkkuu muille antaessaan - Harmia siitä on kaikille vaan
Pistä likka pois!
Häivy siis. Painu pois!
Herra pormestari!
Antakaa armoa, monsieur!
Minulla on lapsi!
Tervetuloa, komisario.
Herra pormestari.
Nimeni on Javert Mä teitä palvelen
Teen teille kunniaa Oikeutta jakelen
Me täällä hallitaan
Muut varokoot!
Lakiemme valvonta Se yhteinen on asia
Olette ylpeys kaupungin Teitä kovin kiitellään
Parhaat joukot poliisin Pariisista myönnetään
Kukoistuksen nään
Uurastus arvokas saa elämään
Te vaikutatte tutulta
En unohtaa vois noita kasvoja
Monsieur Madeleine!
Herra pormestari!
Hän rusentuu painon alle! - Pysy liikkumatta.
Pitäkää kiinni!
Juuri noin.
Tää ihme on! Ei tätä uskoa voi!
Noin vanha mies Kuin härkä on voimiltaan!
Mä hämmennyn Sen miehen mieleeni tuot
On kauan kun Hän häipyi jäljettömiin
Merkitty mies! - Sano se vaan, kakista pois!
Anteeksi vaan, tunkeile en
Excusez-moi.
Bonsoir.
Paljonko saan tästä? Se on tyttäreni.
Neljä frangia. - Se on kymmenen arvoinen!
Ei.
Naisen tuoksu täällä lemuaa Taidan kääntää keulan kohti satamaa
Nainen tuoksun ilmaan erittää Merellä pussit täyteen jää
Lämmittäjää täytyy lämmittää
Leidit oottaa, että kala syö Asiakkaat saapuu, kun on yö
Leidit kutsuanne odottaa Seisaaltaan tai selän alla maa
Kohtuuhintaan seinää vasten saa
Niin kaunis pää! On hienot kiehkurat nää
Ei kauniimpaa Ne käypää on myytävää
Kai koettaa saa? - Pois sormet! Rauhoittukaa
No kuinkas on? Saat kympin kukkaroosi
Harkitse nyt - Se paljon on
Harkitse nyt - Mitä mä teen? Se paljon on
Saan kympin, lääkkeet saa Cosette!
Kauniit leidit oottaa ostajaa Se käy kun makaa, takaa myöskin saa
Äkkii tökkii taikka kauemmin Lisämaksulla voit pitää vuodenkin
Möljän alla nopeet halvemmin! - Mene heidän luokseen.
Tuus tänne vaan 20 frangia hampaasta
Kai mäkin saan? Voin maksaa nuoruudesta
Kipu ei jää Pystyt vielä puremaan
Vain takahampaat.
Nopsaan käy tää Taidolla käyn toimimaan
Suostu nyt vaan
Ensin jos maksuni saan
Sitten kaksi otetaan
Tuu juoruumaan, kuka tuo herkku on? - Yks muija vaan, möi hiuskuontalon
Sen lapsi saa jokaisen killingin - Ahkeraa täytyy työn ollakin
Kaunis leidi, lähde meidän messiin Kaunis leidi!
Miksi ollaan noin koppavaa?
Susta ei saa meitä parempaa
Heitti kohtalo sut joukkoon roskien
Hyppää sakkiin! - Teet rahaa nukkuen
Näin on, kultsu Aina annetaan
Näin on, kultsu Meiltä se käy vaan
Jätkät, pätkät, kaikki hoidellaan Huijarit, veijarit, johto isänmaan!
Köyhät, löyhät, faijat poikineen Juhla alkaa juhlakalulleen!
Annat sitten rahat kämmeneen
Viehkot leidit aina askaroi
Vieraat sisään pistäytyy Vaan jäädä ei ne voi
Kapteeni, hoi! Käykää sisään vaan
Housut pois ja teitä Mielihyvin palvellaan
Helppoa hintaa Hankkii patjallaan
Vihaani ei miehet nää Sen hiljaa niellä saan
Töitä tehdään loppuun saakka Hamaan kuolemaan
Muistan kun miehet palvoi mua
Heidän äänensä soi Kauniin kutsuvasti
Sain haaveiluihin antautua
Lemmenlauluja vaan Kuulin taivaasta asti
Säilynyt ei
Onni ennallaan
Mä muistan vanhaa haavettain
Kun kaikki näytti kauniimmalta
Sä kuljet aina rinnallain
Ja anteeksi saan Jumalalta
Mä olin nuori, peloton
Ja uudet haaveet aina luotiin
Mua helli hetket hurmion
Kun viinimaljat pohjaan juotiin
Saapui kohtalokas yö
Tuuli nousi pilvet tuoden
Haaveet vaihtui häpeään
Mies vei toiveet matkassaan
Hän nukkui kesän rinnallain
Ja viipyi syksyyn, ihmeen tuoden
Pois antaa neitsyyteni sain
Mies arvaamatta lähti vaan
Mä häntä kaipaan vieläkin
Luokseni kaukaa maailmalta
Vaan tiedän: turhaan uneksin
En suojaan pääse myrskyn alta
Mä jostain muusta unelmoin
Kuin helvetistä ainaisesta
Jos liian suuret haaveet luo
Niin arki murskaa
Toiveet nuo
Onko sinulla majapaikkaa? Pysyttele lämpimänä.
Mitä minulle löytyy?
Tässä on uusin tulokas.
Mä tahdo en
Pikkuhuora nakkelee noin niskojaan!
Jessus, maksaa tästä saat Mä veres pistän vuotamaan!
Älkää raportoiko! Herra saa, jos vain haluttaa
Saat poliisille selittää
Kerro Javertille juttu Mitä, missä, milloin siis?
Kuuntelen sun kuvaukses Kantaa otan kanteisiis
Javert, kuunnelkaa: Kun poistuin tieltä puistoon päin
Tämä huora syöksyi päälle Tehden poskeen haavan näin
Hänet vastuuseen mä saatan Kun saan täyden raportin
Aivan varmasti, monsieur Hän joutuu eteen tuomarin
Sairas lapsi vaatii hoivaa Oi, monsieur, on kauheaa
Vankilaan jos joudun Tyttö kuolee pois, armahtakaa!
Vuosikaudet tulee samat Protestoinnit prosessiin
Alkaa riittää selitykset Enkä helly kyyneliin
Hyvät työt palkitaan Tehoaa ne Jumalaan
Pikku hetkinen, Javert Mä uskon naisen tarinaa
On työnne tää, vaan tarvitsee Hän tohtorin, ei vankilaa
Onko tää...
Pian tyrmään vie Tuon pikku raukan tie
Mä muistan kasvos sun
Kuinka voisin auttaa?
Vaan kuinka päädyitkään Sä paikkaan hirveään?
Monsieur, ei pilkkaa, pyydän
Kuin ihmisarvo mennyt ois
Tehtaasta potkut työstäni sain
Te näitte sen Käännyitte pois
Mua syyttä rangaistiin - Tämä tottako on?
Lapseni kuolla saattaa - Nainen on viaton!
Jossain jos Luoja on... - Voi kun tiennyt tämän ois
Mä kuolen puolestaan
Herra oi: on työni alussaan
Vien hänet sairaalaan. - Herra pormestari.
Missä lapsesi on? - Krouvissa Montfermeilissä.
Hänet haetaan heti.
Valmiiksi sen saan!
Lepää nyt.
Pariisista, monsieur.
Herra pormestari Tunnustan rikokseni
Olen häpäissyt univormuni
Vääryyden tein Armoa ansaitse en
Itsekin kun konnia kovistelen
Teitä vangiksi mä luulin Joka eilen napattiin
Nyt mies joutuu tuomiolle Hänet lyödään kahleisiin
Tietenkin hän kiistää kaiken Silti joutuu vankilaan
Ei voi pakosalla olla Ainaisesti Jean Valjean
Syytökset kiistänyt siis on Eikä näy katumuksesta häivää?
On jälleen tuomiolla mies Joutuu istumaan loputonta päivää
Hän maksaa saa Ja niin minäkin
Syytteet vastaani nostakaa
Työnne ainoastaan teitte Siitä rangaista ei saa
Kaikki erehtyvät joskus Toimiinne siis palatkaa
Viaton väärä mies Minut saattaa pelastaa
Nyt muukalainen tuo Minun tuomioni saa
Vaan jos mä kertoisin Nyt julki totuuden
Niin kiinni itse jään Saan elinkautisen
Minut lyödään kahleisiin
Ja toinen tie vie helvettiin!
Olen päällikkö työläisten joukon Ja mua uskotaan
Jos joudun vangiksi Ken pystyy heitä suojelemaan?
Minut lyödään kahleisiin
Ja toinen tie vie helvettiin!
Kuka oon?
Tuomita voinko miehen orjuuteen?
Hylkäänkö vääryydestä kärsineen?
Mies viaton mua muistuttaa Ja minun tuomioni saa
Kuka oon? Mä voinko piileskellä ainiaan?
Ja kieltää itseni taas kokonaan?
Mä otin väärän nimenkin Vain että saisin alibin, miksi niin?
Ei katsoa voi silmiin ystävää Jos peiliin katsominen iljettää
Mä Luojalle mun sielun vein Ne kaupat kauan sitten tein
Saan toivon, kun oon toivoton Saan voimaa, kun se viety on
Kuka oon?
Oon Jean Valjean
Herra pormestari.
No niin, näette totuuden Ken tässä on syyllinen?
Kuka oon?
24601!
Herra pormestari, ette voi hyvin.
Tulkaa mukaani.
Kysykää komisario Javertilta. Menen sairaalaan.
Cosette, niin kylmä on
Cosette, on aika unten
Sä leikit päivän pois
Ja laskeutuu jo yö
Viereen jää, Cosette
Yö meidät peittää
Silmiin sun Saa tähti unta heittää
Viereen jää Ja pääsi syliin paina
Niin nopeasti lentää hetket Kylmempinä aina
Voi, Fantine Cosette tulee pian
Voi, Fantine Hän rinnallesi jää
Voi, Cosette... Minne menit, lapsonen?
Hyvä näin
Hiljaa vain ollaan näin
Voi, Cosette... - Hän jää mun holhoukseen
Viekää vaan... - Mä häntä hyvin hoidan
Olette kai lahja korkeimmalta?
Kertokaa Cosettelle... Häntä rakastan
Hänet käymään pyytäkää Kun aamu valkenee
Valjean, kas näin Me vihdoin kohdattiin
Sä vaihtaa saat Nuo ketjut rautaisiin!
Ennen kuin jatkaa saat, Javert Ennen kuin lyöt mut kahleisiin
Kuuntele tää: Sain toimitettavaa
Vainaja jätti orvon tyttären Jota vain minä pystyn auttamaan
Tarvitsen kolme päivää vain
Ja palaan taas, vannon sen
En hullu ole kai! Sua vuosikaudet jahtasin
Muutu ei milloinkaan Mies tuollainen!
Sä luulla voit ehkä noin - Et sä muutu milloinkaan
Minusta et tietää voi
Palan leipää varastin - Mä lakiin uskon vain
Maailmasta tiedä et
Toivot että kuolisin Mä ensin täytän lupauksen vaan
Pelkkä nolla Jean Valjean - Javert, sua varoitan!
Muka jouduit maksamaan - Vahva mies mä vielä oon!
Itse tiemme valitaan Outo sulle on Javert
Minä synnyin vankilaan Laillas täyteen rappioon
Sieltä nousin aurinkoon
Taivaalle pilvilinnan tein Yötuuli sinne kuljettaa
Työtä ei siellä tehdä saa Taivaalle pilvilinnan tein
Juoksen mä kauniin naisen luo Hän syliin ottaa, suukon suo
Hän laulaa laulunsa kauneimman
Kas näin: "Cosette, mä sua rakastan"
Sain piilopaikan itsellein Ei kukaan kiusaa eikä lyö
Siellä ei pelkää, kun on yö Taivaalle pilvilinnan tein
Kappas vaan! On siinä pikku madam!
Hän on niin ollakseen Ja vallan ihmeellinen!
Varohan vain Jos lorvailusta sut kiinni saan!
Muutaman lantin äitis laittoi Piisaa ei ollenkaan!
Nyt kinttuihin liikettä, mademoiselle
Hae lähdevettä ämpärillinen!
Pitikin ottaa sut ristiksi tänne Kun olet noin piittaamaton!
On äitiinsä tullut tuo pökkelöpää!
Eponine, voi kun sievää! Tuo sininen hattu on veikeä niin
Mun tyttöni hallitsee käytöksen lait Siitä kiitokset korkeuksiin
Kas vain, Cosette! Nyt pyyhi kyyneleet pois!
Niin kuin käskin Neiti vettä hakea vois!
Mua yksin mennä pelottaa Ei pimeään mua laittaa saa
Jo riittää! Tai piiskalla muistuttelen
Mä pyysin kerran Kahta kertaa pyytele en!
Herätys! Me avaamme. - Rakastan sinua valtavasti.
Nuo litroittain Taas ryystää tenttujain
Näin viihdyn vain Kun kestän renttujain
Tää halpaa on...
Ei tänä iltana.
Tule kallistamaan!
Herätys. Hyvä poika.
Kohtuuhinta lasketaan Ja saat kohmelon!
Juopon raha rahaa on!
Isä, tässä. - Kiitos, kultaseni.
Mikä herrasmies.
Sisään, monsieur Tutustumaan
Krouvariin maan mahtavimpaan!
Jos luotatte meikäläiseen Niin mä oharin teen
Hyvin harvoin on Mies näin nuhteeton
Näin on rautainen Tiedät sen, hän on...
Herra talossaan, kättäs puristaa Toisen käden ojentaa ja frangit saa
Juttu rasvainen hätkähdyttäen Meininkiä nostaa ruokavieraiden
Iloisesti homma luistaa Nauruni on maksuton
Vaan täytyy sinun muistaa: Kaikellahan pikku hinta on
Herra talossaan, juottokarjaltaan Aina valmis lisälantin narraamaan
Vettä lorotan viinitynnyriin Vohkin kellot, kun tulevat juovuksiin
Itse lasiin joskus syljen Nyljen sydänystävää
Mä viinaksista kypsän lypsän Ettei sille mitään jää
Herra talossaan huomaa kulkijan Väkisin sen sisään näyttää raahaavan
Köyhät palvelee, rikkaat ravitsee Filosofoi, lohduttaa ja kuuntelee
Jokaiselle kunnon kuoma Uskollinen perheenpää!
Ja krouvarin tuoma juoma Miesten päitä pehmentää!
Päivällisen teen, tarjoan gurmeen Mylly jauhaa teurasjätteet pihvikseen
Pallit valakan, maksa maukujan Kaikki suoleen, niistä saamme makkaran
Yöksi meille jäädä kelpaa Sviittiin vasta siivottuun
Kohtuulliset hinnat Ynnä ekstraa lisäpalveluun
Voi, pukki!
Frangi rotasta, toinen potasta Tai jos peiliin kahdesti tirkistää
Yöksi sytytän halvan kynttilän Lisämaksu, akkuna jos auki jää
Alennan mä kiinteen hinnan Tutunkauppaa niin teen vain
Liiketoimi vertyy, frangivirta kertyy Sentiimien pikku purostain
Anteeksi. Tehdään tälle jotain.
Mä haaveilin Että prinssin kohtaisin
Voi jumalauta! Miten kävi sittemmin?
"Herra talossaan..." Rouva sylkäisee!
"Filosofoi, lohduttaa" ja vittuilee!
Köyhän miehen on hän Napoleon
Muka rakastaja On mies munaton
Kohtalon on julma oikku Sitoa mut lutikkaan
Luoja, mikä riippa Siippani on narri talossaan!
Herra talossaan! - Herra Narrinen!
Filosofoi, lohduttaa - Mä pieraisen!
Köyhät palvelee, rikkaat ravitsee - Tehopyhä ruskeekieli naukkailee!
Kaikki väki huutaa herraa - Rouvalle myös hurrataan!
Kaikki maljan nostaa saa! - Perseeseensä tunkekaa!
Kaikki maljan nostaa saa Hän on herra talossaan!
Rakas.
Et saa pelätä, pikkuinen
Voi, voi... Missä kotis on?
Mikä on nimes sun?
Mä oon Cosette
Mademoiselle. Saanko auttaa ämpärin kanssa?
Mä löysin lapsen pelokkaan Harhaillen hän pimeässä yksin kulki
Mä tulin häntä auttamaan Ja maksan teille, mitä vain ehdotatte
Vaikka velka paljon ois Mä vien Cosetten pois
Rakastan sinua.
Näin tämän hoidan tehtävän
Sen lupauksen äiti sai
Kun oli turvaa vailla hän
Mä apuun tajunnut en rientää
Äitiparka kuollut on
Fantine viimein pääsi rauhaan
Tässä puhun hänen puolestaan
Seisten hänen paikallaan
Nyt ja tästä eteenpäin - Saanko takkinne, monsieur?
Cosette jää holhoukseen mulle
Herra, tervetuloa vaan - Vala siihen velvoittaa
Juotavaa? - Istukaa
Cosette uuden isän saa
Kuinka näin tehdä vois? Viette kalleimman aarteeni pois?
Kultaa on tyttö tuo Lailla rubiinin loistoa luo
Arvoaan mittailet Liian kallis on siihen Colette
Cosette.
On Fantine mennyt pois Kaiken teen, mikä parhaaksi ois
Soppaluut, leivät jaan Niin kuin omaamme hemmotellaan
Uskokaa, monsieur!
Mun luottamaan nuo tunteet saa Kai raha hieman helpottaa
Nyt ei lie hetki kauppojen hieronnan Ei teistäkään, niin oletan
Laskut tuo kuittais pois Ellei sairas ollut hän ois
Rakkaastain maksaa sain Lääkkeiden hinta kallistuu vain
Silti ei itketty, oi Tehtiin kuin kunnon kristitty voi
Hiljaa nyt, tässä kas: 1500 saat vaivoistas
Cosette, mennään pois Jossain taivas jos kirkkaampi ois
Kiitos siis, hoitajat Turhat kyyneleet pian kuivuvat
Hyvästi, Courgette! - Cosette.
Saa katsoa.
Se on sinulle.
Maailmaan lähdetään - Uuden isänkö sinussa nään?
Niin, Cosette, nähdä saa Pilvilinnasi sua odottaa
Ei hassumpaa. - Ei riitä!
Ovella on poliisi. Mitä pirua olet tehnyt?
Missä Cosette on?
Yksi herra vei sen Muuta tiedä mä en
Osoitetta ei jättänyt
Pirun ääliö, katso saalista Kuumaa rautaa pitänyt ois takoa!
Ensi kerralla kynin hänet kunnolla.
Aivan yllättäen Siinä uinailet
Voiko sydämet näin yhdistää?
Eilen olin yksinäin Nyt olet rinnallani
Jokin hämmentää Ei sitä käsittää vielä voi
Aivan yllättäen Näen uuden maailman
Paikan paremman, valoisan
Miten saatoin tietää Että toivo minut täyttää
Mennyt taakse jää Eespäin elämää käymme näin
Miten saatoin aavistaa Että onni voi näin kiiruhtaa?
Pelkään niin, kun tiedä en Olenko luottamuksen arvoinen
Lapsi on huomassain Vaara seuraa kannoillain
Varjot mua painostaa En muistoja voi paljastaa
Yksinäisyys ei koskaan meitä saa
Lämpö tulvahtaa sydämeen
Annoit lahjan elämän Multa rakkaus puuttui
Aivan yllättäen Nyt sen vasta näin
Jokin yllättäen Alkoi taas
PARIISIN POHJOISPORTTI
Paperit!
Minne matka?
Cosette!
Anna nukke minulle.
Tule!
Valjean!
Nopeasti!
24601!
Pidän sinusta kiinni.
Valjean!
Kuka siellä? - Monsieur, tarvitsen apuanne.
Minä pyydän.
Herra pormestari! - Kuka te olette?
Fauchelevent.
Jäin kärryjen alle.
Pelastitte henkeni, monsieur. - Fauchelevent...
Me tarvitsemme turvapaikan. Meidän täytyy kadota.
Avustanne kiittelemme
Sisarilta suojaa saa
Onnea nyt rukoilemme
Alusta voi aloittaa
Hän pakenee yksin
Ja katoaa yöhön
Ei jumalaa, armahtajaa
Pyhästi vannon Me kohtaamme taas
Mä en voi luovuttaa
Varjoisat tiet tuntee hän Mulla on tie Jumalan
Joka uskossa vahva on Kruunun saa kirkkaimman
Ken lankeaa, palkakseen saa Vain kuoleman!
On työnä tähtien Tarkkailla kaukaa
Kirkastaa taivas Ja rakentaa yö
Tähti on taivaiden vartiomies
Sen on tehtävä työ Kun on hiljainen yö
Tähti sen tehtävän ties Radallaan kiertää se saa
Ja reittinsä vanha ja muuttumaton Ohjaa vaeltajaa
Kulkija kerran kun putoaa Niin leimahtaa
Se ollut on niin Ja niin se on vasta
Taivaan porttiin se merkittiin
Ne jotka empii tai lankeaa Käy helvettiin
Oi Herra, saanhan Tuon miehen saattaa telkien taa
Ennen lepää en! Nyt vannon näin sen!
Tähdet, todistakaa!
YHDEKSÄN VUOTTA MYÖHEMMIN PARIISI
Tulkaa, pojat!
Kai näät, me kun Näin kurjat kerjätään
Jos näät, kai saan Mä pienen almun vaan
Kai näät, pois vain Kuin roskat lennetään
Kun nuo ei nää Nyt meissä kaltaistaan
Morjensta vaan, mä oon Gavroche Kulmilla näillä huidellaan
Tämmöstä täällä, tajuutkos? Kaikki on hiukan rempallaan
On paikka koulun, seurapiirien Vasemman rannan slummit nää
Muruja syömme lailla hiirien Hurskailta vain jos heltiää
Vaan ei saa murjottaa! Seuratkaa johtajaa!
Jos näät, kai saan Mä pienen almun vaan
Kun nuo ei nää Nyt meissä kaltaistaan
Kuningas kerran surmattiin Maailmaa käytiin muuttamaan
Toinen nyt valtaan nostettiin Parempi ei ole laisinkaan
Taistelemalla saatiin vapaus uus Leivästä nyt vain taistellaan
Poissa on kansan tasa-arvoisuus Ennen kuin joutuu multaan maan
Käykää jo asemiin Vive la France!
Jos näät, kai saan Mä pienen almun vaan
Kun nuo ei nää Nyt meissä kaltaistaan
Koska eletään kunnon elämää?
Jotain täytyy tehdä nyt - Tai muuten räjähtää!
Missä johtajat on maan? Ketkä saa rattaat pyörimään?
Yksi on mies, kenraali Lamarque Puolesta toimii kansan tään
Lamarque on sairasvuoteellaan Kohta hän kuolee, kerrotaan
On kansan raivo hirmuinen Syylliset pannaan maksamaan
Jo kohta koittaa päivä tuomion
Kuolema kuninkaalle! - Vapaus Ranskalle!
Jo tehty barrikadit on!
Kuolema kuninkaalle!
Kertokaa kaikille. Tapaamme kenraali Lamarquen talolla.
Eläköön kenraali Lamarque!
Marius! - Isoisä.
Käsitätkö, millaista häpeää tuotat perheellemme?
Pöyristyttävää!
Marius.
Vive General Lamarque!
Vive la France! Vive la France!
Hei monsieur, kuis hurisee? Kumousta käytkö puuhaamaan?
Köyhääkö vielä näyttelet? Vaarisi vaikka rikas on
Otan vain, minkä ansaitsen Kerralla poltin sillan sen
Puhettas kuulen mielelläin - Aina sä mua kiusaat näin
Tajuu ei tää, eihän se nää
Ota tästä.
Eponine!
Huomio hei, valmista on Brujon, Babet, Clacquesous
Montparnasse vahtimaan jää Eponine, tee työs
Käy pillittämään Uhrit käännetään
Voi, monsieur, seuratkaa Mistään leipää en lapselle saa
Lantti vain heittäkää Luoja varmasti sen hyvittää
Tuttu mies, kappas vaan
Vanhat veikot me taas tavataan!
Roisto, sen muistanet Liian halvalla lähti Colette!
Cosette!
Mitä nyt? Hullu mies! Teitä ymmärtää on mahdoton!
Tunnetaan vanhastaan! - Meille maksetaan!
Paras on kaivella - Lähde ei halvalla!
Brujon! - Täällä pollarit on!
Häivytään! Javert!
Taasko rähjätään, mitä on meneillään? Löytyykö todistajaa?
Tää seutu on levoton, konnia sääli en Taas paha palkkansa saa!
Kierot käärmeet kaikenlaiset Luikerteli luolistaan
Nuo käärmeet aikoi tulla Teidät kuiviin kuppaamaan
Tuttu on mies, ammatti tiedossa on Pannaan kärsimään, jos saan lausunnon
Herra on häipynyt pois! Tuo mitä merkitä vois?
Pankaa perään virkavalta Rehdiltä hän näytä ei
Ja se tyttö hänen kanssaan! Minulta mies lapsen vei
Ja minulta. - Molemmilta.
Onko karkuun juossut herra Kahlevanki entinen?
Minut tunsi, karkuun lähti Poltinmerkki hehkuen
Tästä hommiin poistuisinkin
Koska uhria en nää
Muistakaa: mä annoin vinkin
Jolla roisto kiinni jää
Antaa vanhan miehen juosta Itse juoksen lujempaa
Pois jo hajaantukaa tuosta Roskat syrjään siivotkaa!
Cosette! Nyt sinut muistan
Cosette! Totta on tää
Oi, tuo yhteinen lapsuus Ja mitä meille jää?
Eponine, ken onkaan hän? - Hienohelma, mikä lie
Eponine, hae tyttö tää!
Paljonko annat? - Mitä vaan!
Kappas silmän pilkettä! Se muija miksi kiinnostaa?
Kolikoiden kilkettä! Ei... rahat herra pitää saa!
Eponine, mä rukoilen! Nyt etsi tyttö tuo!
Ei ukko tietää saa Tää vaatii toimintaa
Sun täytyy löytää neitonen!
Niin kuin mainitsin Mä tiedän paljonkin
Näin on
Mä hommat hoitelen
Kun hetki lyö Se saa veremme kuohahtamaan
Vaan muistakaa Nyt harkintaa myös tarvitaan
Nyt merkki vain Ja kansa on hetkessä aseineen
Valmis taistelemaan
Marius, kas vain! Mikä on?
Kuin oisit aaveen kohdannut! - Kai viinihuikka auttaa vois?
Se aave taisi ollakin Kuin aavetta mä hätkähdin
Ja silloin tyttö häipyi pois
Voi kauhistus! Tuo tuppisuu!
Mariuskin rakastuu! Onko kuultu kummempaa?
Me valmistellaan kapinaa Tuo leikkii suurta hurmaajaa
Tää onhan silkkaa oopperaa!
Aika on jokaisen Tunnustaa väriään
Eikä tunteja tuhlaten Aaveista haaveilla vaan
Kovan hinnan voi joutua Mies maksamaan
Leikki kaukana on Kun kortit katsotaan
Ja värit uudet näin Me saamme maailmaan
Nyt on aamu punainen! Pois yö musta kaikkoaa!
Nyt hurme punainen Pois sorron pestä saa!
Hetken taivaallisen Tänä iltana koin
Jalat alta se vei Ja salpasi hengityksen
Ja tuon taivaallisen Hetken loisteessa näin
Kuinka maailma kääntyi ylösalaisin
Kun oikeutta on Nyt vääryys entinen!
Nyt! - On sielu purppuraa
Pois! - On mieli onneton
Nyt! - Kun lempi roihuaa
Pois! - Jo musta murhe on
Marius, olet aikuinen mies! Sä varmaan hyvää tarkoitat
Vaan enemmän nyt vaaditaan!
Lemmenhuolet syrjään jää Aate vain on tärkeää!
Me vaikutamme maailmaan!
Nyt on aamu punainen!
Pois yö musta kaikkoaa!
Nyt hurme punainen
Pois sorron pestä saa!
Kuulkaa!
Kenraali Lamarque on kuollut.
Lamarque Nyt hetki löi kohtalon!
Tuo kansan mies!
Tää merkki taistelun on!
Nousee nimi kuolleista kunniaan Sotahuudoksi muuttuu sankarien
Kuolema saa liekin leimahtamaan Kansa tietää: on päivä pelastuksen
Nyt aika on! Suurta hetkeä rohkeina odotetaan
Kaikki kaduille yhdessä taistelemaan! - Huuto riehakas soi!
Kutsu käy kohtalon - Kaikki valmista on!
Löysitkö hänet?
Nyt näin Ensi kerran vasta elää saan
Suin päin Rakastua kuinka saatoinkaan?
Mikä kumma sun on, Cosette?
Ollut ei mulla neuvojaa
Kun yksin leikin vain
En mistään selvää saa
Kysytään arvoitus toisensa jälkeen En vastata voi
Ikävään ilon tuo kaukainen laulu Se kuulaana kaikuna soi
Siinä soi uusi maailma Kutsuen täältä pois
Kenties joskus mä voin Saavuttaa sen
Aavistaa voiko hän Minun tunteeni nää?
Minun vuokseni Kärsiikö hän ikävää?
Elämää jatka en yksinäin Nyt on rakkaus kumppaninain
Tähän jäin, ootan vain
Oi Cosette! Taas lapsi yksin on
On hahmosi niin murhemielinen
Jos voisin ihmeet sulle näyttää Ja pitkät tunnit täyttää
Tekisin mä sen, lapsonen Vaan yksin siihen pysty en
Vähän kerroit vain lapsuudestain Pienenä kuulla juoruja sain
Vaiheistas tiedä en rahtuakaan Miksi aina kuljemme kahdestaan?
Niin synkkää tarinaa Ei voi kai paljastaa
Kaiken sain
Sinä kun minut tuhlaten Peittelit rakkauteen
Kuitenkin, isä oi
Sinä minussa vieläkin Lapsen vain näät eksyneen
Enää ei sanaakaan Mennyt menneeksi jää
Minä en niistä kertoa voi Sen enempää
Enää en ole lapsi Tahtoisin tuntea menneisyyden
Voi kun kertoisit sen!
Ajallaan meille kaikille Vaikeiden vaiheiden syyt kerrotaan
Elämään mulle enkeli ilmestyi Päiväni kirkastaen
Mä nään uuden kauniimman maailman Taakse kun hetkessä jää entinen
Eponine Tänne tien näytit, ystäväin
Kiitos vaan Että jumalat taivaan läheltä näin!
Halki maailman liidän nyt vapauteen!
Sana jokainen on Pisto mun sydämeen
Löytää en Hänen kaltaistaan voi milloinkaan
Syliis jos vihdoinkin pyytäisit
Suostuisin
Joku saa Minun sieluni sisintä näin
Koskettaa - Koskettaa
Nyt laulumme tää
Vain lemmestä soi Mies hämillään haparoi
Mä nolostun En tiedä nimeäsi sun
Kai kuiskaten Mademoiselle, kerrot sen?
Kun laulumme soi Mua näin rohkaiset
Mä olen Marius Pontmercy - Mä oon Cosette
Cosette, oon aivan sanaton! - Siis kiinni suu
Pyörryttää! - Kirkastuu!
Mä auringon nään - Mun ei ollut koskaan hän
Se yön karkottaa - Suotta jäisin suremaan
Tunnen sen - Noin hän puhu mulle ei
Milloinkaan - Sinun oon
Milloinkaan, milloinkaan - Ainiaan
Kun hän toisen on - Ollut tää unta ei
Unta ei - Multa kaiken toivon vei
Cosette?
Mitä sinä teet?
Käskin sinun pysyä sisällä.
Kukas se tää?
Sehän on Eponine, oma tyttäres Miksi se täällä luuhaa?
Mene pois, ei me kaivata sua Tässä on muutakin puuhaa
Tuon huushollin mä tiedän Ei rahaa sieltä saa
Vanha mies vain tyttöineen Siellä kaksin kituuttaa
Hei sekopää, sulje jo suus Nyt hitto vie, lähde lätkimään!
Varoitan heitä ja kiljaisen! - Koetas, niin sinusta teen hiljaisen!
Hyvä jumala, Cosette!
Selkääsi saat, odota vaan!
Huutoas vielä tuut katumaan!
Poliisi!
Javert tään piilon paljasti
On pakko viedä Cosette pois
Muutamme Rue de I'Homme Armén asuntoon ja sitten Englantiin.
Pakkaa, on aika jättää entinen Nyt sillat poltetaan!
Kiire jo on, matkaan uutta etsien Pois päivään nousevaan!
Pukeudu, me lähdemme. - Ei!
Haaveilen Mä kanssaan oon, en yksin
Kuljetaan käsikkäin näin aamuun
Hän kuiskii niin hellin kysymyksin
Yö etenee, hän suutelee Ja ollaan sylityksin
Tihuuttaa ja öiset lyhdyt loistaa
Virran vuo nuo heijastukset toistaa
Nähdä saan Kun tähdet puhkee puihin
Yön äänet soi, ei mikään voi Sua sydämestäin poistaa
Tiedän sen On tää vain unelmaa
Hiljaa kuiskaan Eikä koskaan kuule hän
Auki en mä silmiänsä saa
Silti on tiemme yhteinen
Yö väistyy Ei puissa kuki tähdet
Hän on pois Pois haaveistani lähdet
On aamu, ja maailmani muuttuu
Puut paljaat on ja kadulta Mun rakkaimpani puuttuu
Mä kaipaan Ja kaipaukseen nääntyy
Aina näin mä haaveilin
Mua ilman Kai maailmansa kääntyy
Se onnellinen maailma on Minä yksin jäin
Mä kaipaan
Ja kaipaan
Mä turhaan yksinäin
Päivä vain! Taas uusi päivä, uusi huominen
On edessäni tiellä tuskien
Mun rikokseni tunnetaan Nuo miehet saapuu aina uudestaan
Sain sulta uutta elämää
Jos lähdet, jälleen kuolla voisin
Päivä vain! - Nyt toinen lähtee, toinen jää
Jo huomenna on kaikki toisin
Päivä vain, taas yksinäin - Kenties vielä kohdataan
Vieläkään hän ei mua huomaa - Meidät luotu yhteen on
Vaille rakkautta jäin - Kaipaus on pohjaton
Hälle oon mä ilmaa vain!
Päivä vain, ja myrskyää! - Seuraisinko rakkaintain?
Kohta barrikadit nousee! - Liittyisinkö rintamaan?
Täytyy joukot järjestää - Uskallanko ollenkaan?
Tarttukaamme aseisiin!
Nyt aika on, nyt hetki lyö!
Huomiseen!
Kapinaan kun kansa nousee Me se tukahdutetaan
Koulupoikain leikit loppuu Heidät vereen kastetaan!
Kaaos tolkuton - Kuolleet putsataan
Rahakukkaron mä niiltä talteen saan
Kellot, frangit vien - Sormin vikkelin
Manan mailla pärjää tyhjin taskuinkin
Huominen tuo aamun uuden Nouskoon lippu liehumaan
Murtuu kahleet orjuuden
Alkaa aika sankaruuden Voiton tietä eteenpäin!
Nousee laulu ihmisten
Nyt taistellaan me rinnakkain!
Huomiseen!
Liityn kansan sankareihin Kuljen heidän joukossaan
Heiltä salaisuudet urkin Tiedän kaiken puuhistaan
Kapinaan kun kansa nousee Me se tukahdutetaan
Koulupoikain leikit loppuu Kun koittaa päivä tuomion
Huominen sen näyttää Mitä taivas tarjoo lapsilleen
Päivä vain, yksi yö
Huomiseen!
Nousee laulu ihmisten Vihasta kasvaa köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Liity joukkoon marssivaan Käy taakse barrikadien
Niin kanssas nähdä saan Maailman kansanvaltaisen
Käy joukkoomme vaan Kohta kanssasi jaan vapauden!
Nousee laulu ihmisten Vihasta kasvaa köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Joukko marssii eteenpäin Mä katson lippuun liehuvaan
Jotkut kaatuu viereltäin Menehtyy taiston tuoksinaan
Ja verellään kasteltu Vainiot on Ranskanmaan!
Nousee laulu ihmisten Vihasta kasvaa köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Seis!
Vetäkää!
Hän on viaton nainen! Murhaaja!
Hyökkäys!
Työntäkää oikealle!
Kiitos, monsieur.
Barrikadeille! - Vive la France!
Barrikadille! - Nopeasti!
Maahan!
Menkää!
Ylös, se on alkanut! - Barrikadi!
Anteeksi. - Mitä sinä teet?
Heittäkää kaikki huonekalunne!
Varokaa!
Varovasti.
Hyvä, pojat!
Ei!
Kiitos, madame. - Tarvitsen vapaaehtoisen!
Jonkun pitää selvittää vastustajan suunnitelma!
Ilmi saan totuuden Mä tunnen nuo miehet
Kun joukoissaan palvelin taistellen
Käydään taistelemaan! - Niin tosiaan
Meillä tää - Hallitaan!
Kutsu käy kautta maan!
Nyt on aamu punainen
Pois yö musta kaikkoaa
Nyt hurme punainen
Pois sorron pestä saa!
Hän tuli takaisin!
Hei, kuunnelkaa! Minä vihollisten
Menin linjojen taa Laskin miesvahvuuden
Kerron nyt tuloksen
Varoitan vaan: paljon miehiä on
Ja on tarpeellinen Meidän kaikkien voima ne taltuttamaan
Näin on! Jos sä aikeensa tiedät, ne estetään!
Joukon tään konstit sellaiset on Että pieksemme heidät!
Kuulla taktiikkansa sain
On alku operaation
Suunniteltu huomiseen
Ne saartaa meidän joukkion
Lähtö rynnäkön oikealla on
Höpsis!
Kas iltaa, virkavalta Kaunis ilma, eiks vaan?
Mä tunnen miehen tään Hän on maankuulu Javert!
Sen juttuihin ei luottaa voi Se huijari on
Sen paljastan mä Pieni mies ja vaatimaton
Bravo, Gavroche! Häikäisevää! - Hetikö leikataan käärmeeltä pää?
Viekää mies krouviin odottamaan Saa kansa päättää hänen kohtalostaan
Ammu nyt tai viikon päästä Kukin toimii tavallaan
Maa ei pettureita säästä Minut väärin tuomitaan
Katsotaan eteenpäin!
Asemiin! - Liikettä!
ÄIkää ampuko.
Eturivi, polvistukaa! - Säästäkää ruutia.
Maahan. - Kuka siellä?
Ranskan vallankumous!
Tulta!
Ne tulevat!
Ne tulevat barrikadin yli! - Perääntykää!
Marius, ei!
Mitä sä teet? - Menkää maahan!
Marius, varo! Maahan!
Ei!
Perääntykää, tai räjäytän barrikadin!
Menet itse sen mukana!
Voi luoja.
Ja itseni sen mukana.
Vetäytykää!
Barrikadille! - Olisimme voineet kuolla!
Pelastit meidät. - Minua et vaaranna!
Eponine, mitä sinä teet? - Salasin tämän sinulta.
Se on Cosettelta. - Sade pilaa ruudin.
Anteeksi.
Mitä olet tehnyt?
Hyvä näin, monsieur Marius
En tunne tuskaa lain
Nyt hieman sataa vain
Ei voi se satuttaa
Kun näin sun luonas olla saan
Sä pysyt turvanain Ja pidät kiinni vain
Saa ruusut sade nousemaan
Et kuolla saa Mä nyt rukoilen
Sua hoivaan hellät lauseet kuiskien
Mun syliis anna painautua
Suojaa mua, helli mua
Hiljaa vain, Eponine - Hyvä näin, monsieur Marius
En tunne tuskaa lain
Nyt hieman sataa vain
Ei koske laisinkaan
Mä jään - Sun luonas olla saan
Sä pysyt turvanain - Mä jään luokses sun
Voit nukahtaa pois - Ja pidät kiinni vain
Saa ruusut sade nousemaan
Gavroche, tekisitkö palveluksen?
Minkä vaan. Ilman sua olis mennyt henki.
Kirje barrikadilta. - Barrikadilta? Otan sen.
Jotain mulle, jotain teille. Almut on turhia.
Poika... pysy poissa sieltä.
" Rakkain Cosette, multa veit sydämen Ja kohta lähdet pois"
" Kuinka hetkestä, kun tavattiin Päivä vain olla vois?"
" Jos kuolen taisteluun Terveiseni näin perille saan"
"Tunteesi tiedän ja..."
" Vaikea on Käydä mun kuolemaan"
" Suo Luoja Että pääsen vielä luokses sun"
"Rakkaasi Marius näin rukoilee"
Tätä päivää pelkäsin Nuori mies muuttaa elämäin
Marius vie vanhuuteni aarteen Vaimoksensa näin
Vaan hän kuolla voi
Poikaa etsimään!
ÄIkää ampuko!
Mä ilmoittaudun joukkoihin.
Tuon vangin näetkö köysissään? Myös vapaaehtoinen!
Javert on vanki nimeltään Hän teki petoksen
Sisään! - ÄIkää tappako! Tunnen sen.
Vihollisen tarkka-ampuja! - Katolla!
Katolla!
Missä he ovat?
Menemme vasemmalle. - Ja me oikealle. Tarkkana!
Katse kattoihin päin. - Kiitos, monsieur.
Kiitos jäädä saa, jotakin antaa voit
Jos vain kykenen
Anna tuo Javert Vakoojan hoitelen
Tee niin kuin täytyy sun Saat miehen vangitun
Ei. Enjolras.
Taas tavattiin - Sä hautonut oot joka yö
Kostoa vain Siis äkkiä veitsellä lyö
Voit juosta pois - Ymmärrä en
Voit juosta pois!
Jos on rosvo, rosvoksi jää Taidat pelkän varkaantyön
Kaupat kanssani tehdä vain tahdot Siitä vedon lyön
Ammu minut tässä vaan!
Muuten joudut varomaan Jahtaan sua mä ainiaan
Väärin taas Sä väärin tuomitset
En ole huonompi kuin muut
Mene vaan En vaadi mitään susta
En vastapalvelusta
Teit pelkkää leipätyötäs vain
En siitä miestä syytä lain
Hengissä jos selvitään...
Osoite on Rue de I'Homme Armé 5
Sitten nähdään taas.
Courfeyrac, nyt vartioon!
Ne hyökkää, ennen kuin on valoisaa
Ollaan valmiit taisteluun
Ei kukaan saa nyt nukahtaa Kohta pamahtaa
Mä uhmaan kuolemaa
Lepää, Marius.
Maljan juon, kun on jo yö
Elämää on tää, siis juon!
Koskaan ystävyys kuolla ei voi
Laulu ystävyyden ainiaan soi
Maljan sun ja mun nyt juon
Pelkää en mä kuolemaa Hän kun lähtee merten taa
Ilman sua tää yhdentekevää lie
Itket kai Kun pois mut kuolema vie
Itke vain, Cosette, sä vain
Herra, oi
Polvistun
Kuulla voit nöyrät pyyntöni mun
Nuori mies pelkää vaan
Siunaten
Nukkumaan poika vie
Turvaan vie
Näytä tie!
Hän oma lapsi olla vois
Jos mulle poika suotu ois
Ja kesät näin lentää pois
Syyskuuhun päin, kuolemaan
Mä vanhenen ja kuolla saan
Siunaten
Riemut suo
Nuori on vasta poikanen tuo
Ottaa voit, antaa myös
Hänet loit, hoida työs
Kuolla saan puolestaan
Turvaan vie, näytä tie
Näytä tie
Näytä tie!
Enjolras, ruuti on kastunut.
Ammukset ovat vähissä.
Vain meidän barrikadimme on jäljellä.
Mitä? - Olemme ainoat.
Ei kansa noussutkaan
He meidät hyläten vain Jäivät pelkäämään
En näitä uhraa Ne jotka tahtoo, päästän menemään
Nousee laulu ihmisten Vihasta nousee köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Tarvitsemme lisää ammuksia. - Käyn tutkimassa kaatuneiden taskut.
Ruuti on läpimärkää. - Kerätään kaikki tähän.
Pikku ihminen Se maasta ponnistaa
Voi pikku mieskin Nokkiin lyödä suurempaa
Sä muista aina tää: Et potki pienempää!
Kas pienen kanssa rähjätessä Toiseks jää!
Gavroche, mitä sinä teet? - Vetäkää hänet pois!
Senkin paskiainen!
Suuret hoksottimet Pienemmälle häviää...
Te houkat suojassa barrikadin!
Kun Pariisi nukkuu yöuniaan Te turhaan käytte kuolemaan
Te voittaa ette voi
Huomaan jäämme kohtalon Silmä silmästä vaan!
Hinta meilläkin on - Tappiot maksatetaan!
Sun paikkas ottaa uusi mies Ja maa tää vapaa on
Kanuunat!
Nopeasti nyt!
Ensin oikealle. - Odottakaa!
Tulta!
Marius!
He tuovat täydennystä. - Toinen kanuuna. Tulta!
Tulta!
Tähdätkää! Tulta! - Suojaan, poika!
Lisää miehiä, Enjolras!
Kanuunat valmiiksi! Tulta!
Eteenpäin!
Varo!
Avatkaa ovi!
Minä pyydän! - Ovi on tukittava!
Marius!
Asemiin!
Mene! - Ne tulevat!
Kiitos!
Kauan eläköön vallankumous!
Nätti sormus.
Kas, hei.
Olet elossa! Pelastin sinut. - Sinä!
Miten pääsen pois täältä? - Tuosta suoraan ja vasemmalle!
Tiesin ettet malta oottaa kauemmin Saat uskollisuuspalkinnon
Hoivaa lääkärin Kaipaa mies tää viaton
Kerroin etten luovu milloinkaan Et rauhaa saa
On muuta työtä Minut saat, kun laskut lankeaa
Mies armelias uskoo taas Ja paasaa laista
Aika vähiin käy!
Tää mies, Javert Pian hautapaikan saa
Askelkin vielä, niin kuolet.
Kuka hän on? Hän onko paholainen? Surmannut ei, vaan antoi vapauden
Armoilleen jäin, päätti kohtalostain Yllättäen unohti menneet noin vain
Iskenytkään rintaan veistä ei hän Kostaa voi, mutta antoi elämän
Piru, jos velkaa varkaalle jään Saaliini jahtia lopeta en!
Laki mä oon, laille nyt irvitään Silmilleen säälinsä sylkäisen
Vihaa en pysty sammuttamaan Tänne mahtuu Javert tai Valjean!
Sekaisin on mun pää Sen tuo mies aikaan saa
Unohtaa voinko synnit? Tuomitun armahtaa?
Näin kertaan kaiken epäillen Kun vuosiin epäillyt mä en
Tää kivisydän pehmentyykö Kun maailmani peittyy varjoon?
Hän hyvä on vai hirmuinen? Hän tiennyt ei
Kun antoi mulle elämän
Hän minut hautaan silloin vei
Tartun kiinni, putoan
Tähdet mustuu, kylmenee
Täysin tyhjään tuijotan Käsiin kaikki murenee
Maailmasta pakenen Tänne jää vain Jean Valjean
Minä paikkaa löydä en Näin en pysty jatkamaan
Näitkö kun ne luopui taistostaan?
Barrikadin lapset nuo Ne jaksoi hetken vaan
Jäi ne kaikki maahan makaamaan
Tuuditeltiin niitä Kun ne itki tuskissaan
Nukkui kuollut toinen rinnallaan
Surun sielustani löydät
Tuska tää on jatkuvaa
Tyhjät tuolit, tyhjät pöydät
Suren toisten kuolemaa
Kaikki kapinaamme pohti
Liekki syttyi palamaan
Laulaa huomisesta tohti
Huominen ei tullutkaan
Nurkkapöydän hämärässä Nähtiin synty uuden maan
Ja he lauloi laulun tässä Nyt sen pystyn kuulemaan
Tuo sävel laulun heille soi Kuin jylhin kuolinmessu
Heidän katubarrikadeillaan
Anteeks pyydän ystäviltä Kun mä yksin eloon jäin
Näe en tuskan kyyneliltä Suru kalvaa sydäntäin
Aaveen ikkunasta löydät Haamut täyttää lattian
Tyhjät tuolit, tyhjät pöydät En näe heidän kohtaavan
Kysyt kenties, miksi kuolit
Miksi teidät uhrattiin
Tyhjät tuolit, tyhjät pöydät
Vie mut hetkiin entisiin
Päivittäin sä liikut paremmin Vain hieman aremmin, on pahin ohi
Ei, älä mieti, Marius On eessä vuodet yhteiset
Vihdoin minä luokses jäin Mä sulle sitä toistan päivittäin
Päivittäin muistan laulun ja yön Valan jonka mä sain
Ja laulumme tää - Hän ei minun ollutkaan
Vain lemmestä soi - Hän on nuoruus, vapaa niin
Cosette, Cosette! - Rakkaus kuuluu nuoruuteen
Kiitos Jumalan - Odotin vain sua
Olkoon niin - Odotin niin
Unta tää ei kai oo - Kun laulunne soi
Annan mä teille sen - Tästä niin haaveiltiin
Monsieur, nää hetket on Niin ikimuistoiset
Kai yhteen muuttaa saa Nyt minä ja Cosette?
Te jäätte edelleen Myös kotiin yhteiseen
Ja meistä kumpikin teitä rakastaa
Myös olla isä mun Cosetten isä saa
Ei enää sanaakaan
Sinua pyydän kuulemaan
Olipa kerran mies Jean Valjean
Hän leivän vohki siskonpojalleen
Noin vuoden kahdenkymmenen
Hän kärsi siitä vankeuden
Rikkoi myös ehdonalaisen Ja häipyi vaan
Totuus saisi Cosetten murtumaan
Mies kiinni jos jää matkallaan Cosette myöskin leimataan
Kai aika jälleen mennä ois
Mies tästä lähtien on pois
Kuka oon?
Oot Jean Valjean
Ei noin saa mennä pois
Ei rakas Cosette sitä uskoa vois
Kerro vain, että matkalle lähdin Ja aikaa se vie
Hyvästijättö raskasta ois Tää helpompi lie
Lupaa ettei Cosette tietää saa Miksi mun täytyy pois matkustaa
Sitä koskaan Cosette ei tietää saa
Kiitos, Marius.
Minne hän lähti hiljaa noin? Se ei ole hänen tapaistaan
Niin yllättäen, niin oudosti Sanoiko hän, kauanko viipyisi?
Hän pyysi mua sanomaan Että kauan viipyy matkallaan
Jättää ei hän voi Särkee sydämen
Minä koskaan lähde en
Lupaan sen.
Paroni ja paronitar du Thenard.
Painu pois, Thenardier Tiedän kuka tää veijari on
Fiksu mies, tiesin sen
Kerro miksi näin kuokkien Tahdot kohdata sen!
Sääli miestä häiritä juhlassaan 500 frangia ois paikallaan
Etkö voi mennä jo asiaan? - Jos maksun saan
Yöllä näin, viemäriin Horjui Jean Valjean näkyviin
Selässään roikkuen Ruumis kuin säkki niin verinen
Katselin rohkeemmin Löysin tään kauniin suveniirin
Mun se on! Tunnen sen! Merkki on tämä taivaallinen
Nyt mä sen tietää sain! Jean Valjean oli pelastajain
Jean Valjean, kelmi tuo Poliisin johdatan miehen luo
Missä hän on?
- Luostarissa.
Cosette, tule.
Sakki sauhuaa, kunnes väsähtää Pinnalle näin nokkelimmat aina jää
Konnat tämän maan omaisuutes vei Barrikadit kaatuu, mutta meikä ei!
Aavistamme tuulen suunnan Raha haisee sieraimiin
Oot köyhä taikka Kroisos Mennään porukalla helvettiin!
Miten uskallatte?
Mä yksin tunteja lasken Ja unta nään valvoen
Itkee Cosette, hän aavistaa Mä oottelen jo kuolemaa
Hääpäivä kun tummentuen Käy iltaan, rukoilen
Lapset nuo syliisi anna johdattaa
He armon saa
Herra oi
Rukoilen
Luonas voi
Tiedän sen
Uinahtaa
Rauhan saa
Nosta niin
Taivaisiin
Näytä tie
Turvaan vie
Monsieur, nyt tuskat jää - Olen valmis, Fantine
Mä siunaan sieluanne - Loppuelämässäin
Mun tytär pelastui - Oli tärkein Cosette
Te näätte korkeimman
Papa, mä ymmälläni oon! Kai hyvin voit? Sun piti matkustaa
Cosette, kai mulle anteeksi suot? Luoja, päivän tään nähdä saa!
Anteeksi mun pyydettävä on Kun mies olen piittaamaton
Kiitos, etten ole kuollut Sulle taas annan mun elämän
Isäsi on pyhä mies
Kun mä haavoituin Hän kantoi minut sylissään
Niin kuin lapsen vain
Mut kotiin toi sun luo
Nyt rinnallain
On mulle rakkain
Mä siunauksen sain
Voin kuolla hiljaa pois
Eloon jäät, et sano näkemiin!
Vielä ei mun turva kuolla voi!
Multa kun näin kiellät kuoleman
Elää siis koetan
Kirjoitin mä vihdoin tunnustuksen
Luet sen Kun saapuu yö nyt mulle
Kertomus on Se vihan valtaamasta
Kun hän sai sinut luokseen Oppi rakastamaan vasta
Lähdetään Nyt kaikki kahlees aukee
Olen valmis, Fantine.
Ahdistus Jo vihdoin viimein laukee
Taivaan Herra Hälle armos anna!
Oi Herra, anna anteeksi Mut kirkkauteen kanna!
Vien sut pois Ja ohjaan pelastukseen
Ikuinen tää rakkaus on meidän
Usko vanhaan ja tuttuun kertomukseen
Jos rakastaa Niin Jumalansa kasvot nähdä saa
Nousee laulu ihmisten Jotka on jääneet varjoihin
Sieluista laulu soi sen kansan Joka nousee viimeinkin
Valtaa kurjat maailman Ikuinen liekki kirkas on
Lopulta päättyy synkkä yö Nousuun auringon
Heitä kutsuu Luojan taivas Siellä pilvipelloillaan
Tarttuu nyt he auran kurkeen Jättää miekat ruostumaan
He kahleensa näin katkoo Kurjat kaikki palkitaan
Liity joukkoon marssivaan Käy taakse barrikadien
Vierelläin saavuttaa sä voit Päämäärän meidän yhteisen
Nousee laulu ihmisten Kaikuu näin lyönnit rumpujen
Maailman toisenlaisen tuo Meille huominen
Liity joukkoon marssivaan Käy taakse barrikadien
Vierelläin saavuttaa sä voit Päämäärän meidän yhteisen
Nousee laulu ihmisten Kaikuu näin lyönnit rumpujen
Maailman toisenlaisen tuo Meille huominen
Huominen!
Perustuu Jukka Virtasen ja Kristiina Drewsin musikaalisuomennokseen
Suomennos: Minna Franssila