En del av oss var i Kansas 2:a Färgade Regemente.
Vi slogs mot rebellerna vid Jenkins Ferry i april i fjol,
strax efter de dödade alla negersoldater som togs tillfånga vid Poison Springs.
Så vid Jenkins Ferry bestämde vi oss för att inte ta några fångar.
Och vi lät inte en enda överleva. De av oss som inte dog den dagen,
anslöt sig till det 116:e Färgade från Camp Nelson, Kentucky.
- Vad heter ni, soldat? - Menige Harold Green, sir.
Korpral Ira Clark, sir. Massachusetts 5:e Kavalleri. Vi väntar där borta.
Vi lämnar hästarna och följer med 24:e infanteriet till attacken på Wilmington.
- Hur länge har ni varit soldat? - Två år, sir.
Kansas 2:a Färgade Infanteri, de kämpade tappert vid Jenkins Ferry.
- Det stämmer, sir. - De dödade tusen sydstatssoldater.
Och de tjänar tre dollar mindre i månaden än de vita soldaterna.
Ytterligare tre dollar dras från vår löner för våra uniformer.
- Det stämmer, ja, sir, men... - Vi får lika lön nu,
- men fortfarande inga negerofficerare. - Jag är medveten om det, korpral Clark.
Det är bra att ni är medveten, sir. Det är bara det att...
- Tror ni att attacken mot Wilmington... - Nu har de vita vant sig vid att se
negrer med vapen kämpar för dem, och kan acceptera att negersoldater får lika lön
kanske kan de om några år tänka sig att ha negrer som löjtnanter och kaptener.
Kanske en neger-överste om femtio år.
Om hundra år... rösträtt.
Vad skall ni göra efter kriget, korpral Clark?
- Arbeta, sir. Kanske anställer ni mig? - Det kanske jag gör.
Men ni måste veta, jag mår illa av skokräm och jag kan inte klippa hår.
Jag har hittills inte hittat någon som kan klippa mitt ordentligt.
- Ni har krulligt hår för att vara vit. - Min förra frisör hängde sig.
Och den före honom. Han testamenterade sin sax till mig.
- President Lincoln, sir? - God kväll, pojkar.
- Vi var vid Gettysburg! - Slogs ni vid Gettysburg?
Nej, vi slogs inte. Vi tog värvning förra månaden.
- Vi såg honom för två år sedan. - Vi hörde ert tal. Vi... Skit.
- Hur lång är ni egentligen? - Håll nu mun.
- Kunde ni höra vad jag sa? - Nej, inte speciellt bra.
"För 87 år sedan skapade våra fäder en ny nation på denna kontinent"
"skapad i frihet och vigd till tanken att alla människor är skapade lika."
Det är bra, tack.
"Nu är vi invecklade i ett stort inbördeskrig som prövar om denna nation"
" eller någon som helst liknande nation verkligen kan bestå i längden."
"Vi har, vi har, vi har mötts på ett av detta krigs stora slagfält."
- Det är bra, tack så mycket. - "Vi har kommit hit för att helga"
"en del av denna mark till en sista viloplats för dem som här gav sina liv"
- "för att denna nation måtte leva." - Farbrödenar dog på slagets andra dag.
- Jag kan sista delen. Det är... - Avdelning. Uppställning.
- Det är allt igenom... - Bäst ni letar upp ert kompani. Tack.
- Tack. Gud välsigne er. - Gud välsigne er också.
"Här måste vi högtidligt besluta att dessa döda icke skall ha dött förgäves."
"Att denna nation under Guds beskydd skall återfödas i frihet"
"och folkstyrelsen, av och för folket, icke skall försvinna från jorden."
JANUARI, 1865
TVÅ MÅNADER HAR GÅTT SEDAN ABRAHAM LINCOLNS OMVAL.
INBÖRDESKRIGET ÄR NU INNE PÅ SITT FJÄRDE ÅR.
Det är natt.
Fartyget rör sig med en fruktansvärd kraft med hög fart.
Även om jag inte ser det i mörkret, känner jag att vi rör oss mot land.
Ingen annan verkar vara ombord på fartyget.
Jag är starkt medveten om min ensamhet.
"Jag kunde vara fångad i ett nötskal och anse mig för kung över oändliga rymder,"
"om jag bara sluppit elaka drömmar."
Jag tror farten är främmande för mig, jag är van vid att resa i lugn fart.
Jag borde skona dig, Molly, Jag borde inte berätta om mina drömmar.
Jag vill inte skonas om du lider. Och du förskonar mig inget.
Kanske är det attacken mot Wilmingtons hamn.
Vanligtvis drömmer du om ett fartyg före ett slag.
- Hur är din huvudvärk? - Går inte att beskriva.
Nästan två år, inget blir bättre. Ännu ett offer för kriget.
Vem vill höra en värdelös kvinna gnälla om sin vagnsolycka?
- Jag vill. - Snack!
Du berättar dina drömmar, jag är din siare.
Det är allt jag är för dig. Jag är inte att lita på.
Även om det inte var en vagnsolycka.
Även om det var ett attentats-försök.
- Det var högst sannolikt en olycka... - Det var en lönnmördare
vars tilltänkta mål var du.
Hur går det med planerna på den stora festen?
Jag vill inte prata om fester. Du bryr dig inte om fester.
Inte mycket men de är en nödvändighet.
Jag vet.
Jag vet vad det betyder, fartyget.
Det är inte Wilmingtons hamn, det är inte ett militärt fälttåg!
Det är avskaffandet av slaveriet!
Varför skulle du annars tvinga mig att bjuda hem galna radikaler?
Du kommer att försöka få tillägget godkänt av representanthuset
innan din mandatperiod tar slut, innan installationen?
Lägg inte ner för mycket pengar på en massa nonsens.
Ingen är så älskad som du.
Ingen har någonsin älskats så högt av folket. Du kan göra vad du vill.
Slösa inte den kraften på en fråga som redan är förlorad.
Minns du att Robert kommer hem till mottagningen?
Jag visste att du hade glömt.
Det är det fartyget du seglar. Det trettonde tillägget.
Du behöver inte säga att jag har rätt, det vet jag.
- Oh, det är sent, Mrs. Keckley. - Hon behöver det till mottagningen.
Det tar lång tid att göra. Godnatt.
Berättade ni för henne om en dröm?
Pappa? Pappa, jag vill träffa Willie.
- Jag också, Taddie, men det går inte. - Varför?
Willie har gått bort. För tre år sedan. Han är borta.
Jag har fått till uppgift att hissa flaggan,
vilket jag kommer att göra, om det inte blir fel på maskineriet.
och när den är hissad så är det folkets plikt att hålla den uppe.
Det var mitt tal!
Vi kommer fader Abraham. Trehundratusen till.
Från Mississippis ringlande flod och från New Englands kust.
Vi lämnar våra verkstäder och företag...
Även om alla republikaner i representanthuset röstar ja,
vilket är långt ifrån garanterat, eftersom vi aldrig kan vara eniga.
Men låt oss säga att alla röstar för förslaget.
- Då skulle vi ändå fattas tjugo röster. - Bara tjugo? Dem kan vi hitta.
Tjugo demokrater som röstar för avskaffandet av slaveriet?
- Enligt min åsikt... - Som jag alltid lyssnar på.
- Eller låtsas lyssna på. - Med alla mina tre öron.
Vi vinner snart kriget. Det är oundvikligt, inte sant?
Vi har inte vunnit det än.
Ni kommer att påbörja er andra period med en halvgudomlig status
Föreställ er möjligheterna som freden kommer att ge!
Varför befläcka er ovärderliga glans med en strid i representanthuset?
Det är som ett råttbo. Samma gäng korkade lantisar som
röstade ned tillägget för tio månader sedan. Vi kommer att förlora.
Jag tror vi har goda chanser.
Inse vilka svårigheter som vi kommer att möta.
Två tredjedelar av Huset måste rösta för, för att det ska gå igenom.
Vi har republikansk majoritet men knappt mer än femtio procent.
Femtiosex.
Vi behöver stöd från demokraterna. Det kommer vi aldrig att få.
Sedan vi röstade om tillägget förra gången har det varit val.
64 demokrater förlorade sina platser, det är...
64 demokrater som söker jobb i mars. De behöver inte oroa sig för omval.
- De kan rösta hur de vill. - Men vi kan inte
köpa rösterna. Det är förslaget alltför viktigt för.
Det sa jag inte. Det enda jag sa var att vi behöver tjugo röster.
Början av min andra mandatperiod och många platser att fylla.
Mr. President, får jag presentera Mr. och Mrs Jolly som kommer från Missouri.
Från Jeff City, Mr. President.
Mr. Jolly. Ma'am.
Detta är utrikesminister Seward.
Jeff City.
Jag hörde en gång talas om en advokat från Jefferson City.
Han hade en papegoja som väckte honom varje morgon.
Den ropade: "Idag är det världens undergång såsom skriften har förebådat"
Och en vacker dag sköt advokaten honom.
För att få lugn och ro, antar jag.
Vilket för fågeln gjorde att profetian gick i uppfyllelse.
Det finns bara en vägtull i Jeff City.
Denna man, Heinz Sauermagen från Rolla,
har varit i olaglig besittning av den sedan två år tillbaka,
sedan er man, general Schofield, placerade honom där.
Men president Monroe gav vägtullen till min farfar. Och Quincy Adams
gav min pappa ett brev som säger att den är vår.
Visa Mr. Lincoln brevet från Quincy Adams.
Det behövs inte, fru Jolly. Berätta bara vad ni vill att jag ska göra.
Herr Jollys dåliga lungor tål inte cigarrök.
Madame, har ni hört om förslaget till ett 13:e tillägg till konstitutionen?
- Ja, sir. Presidenten stöder det. - Gör ni?
- Ja, det gör vi. - Ni vet att det avskaffar slaveriet?
- Ja, det vet jag. - Och är det därför ni stöder det?
Jag förespråkar ett slut på kriget.
När slaveriet är avskaffat så finns det inget mer att slåss om.
Eftersom det är slaveriet som de kämpar för. Mr. Lincoln, ni har alltid sagt så.
När förslaget går igenom upphör slaveriet. Då kan vi få slut på kriget.
Om kriget upphör innan vi avskaffar slaveriet?
President Lincoln säger att kriget inte upphör förrän vi avskaffar slaveriet.
Om det gjorde det. Södern är utmattad.
Om de får slut på kulor och män.
Skulle ni fortfarande vilja att er... Vem är er representant?
Jeff City? Är det kongressman Burton?
"Beanpole" Burton. Jag menar, Josiah Burton, ja.
Republikan, som ännu inte har bestämt sig.
Kanske skulle ni kunna besöka honom och berätta för honom om er entusiasm.
- Ja... - Madam?
Om rebellerna kapitulerar nästa vecka skulle ni då, vid slutet av månaden
vilja att kongressman Burton röstade för det trettonde tillägget?
Om det vore så, inget mer krig och så vidare,
Då tror jag att herr Jolly föredrar att kongressen inte röstar igenom tillägget.
- Hur kommer det sig? - Negrer.
Om han inte skulle behöva släppa in någon svarting i Missouri
så att de kan ta ta hans höns och jobb, så skulle han nog föredra det.
Folket! Jag börjar förstå varför ni har sådan brådska med att få det överstökat.
Kan jag få studera det här brevet om vägtullen, sir?
Kom tillbaka i morgon bitti så får vi undersöka vad lagen har att säga.
Och glöm inte att besöka "Beanpole",
och berätta för honom att ni stöder lagförslaget.
- Som en militär nödvändighet. - Tack.
Nicolay, har du en minut...
Om ni försöker vinna röster genom att lova folk arbete
så hämtar jag en vän från Albany som kan förse er med män utan skrupler.
De är ytterst begåvade i den sortens arbete.
Det besparar mig förnedringen att prata med demokraterna.
Det besparar er exponeringen och ansvar.
Förlåt mig, det är en nödsignal
som jag har svurit att svara på.
Tom Pendel tog bort bilderna på slavar som Mr. Gardner skickade. Mamma säger
- att de är för smärtsamma, men... - Har du haft mardrömmar hela natten...
Jag får värre mardrömmar om ni inte låter mig titta på bilderna igen!
Kanske.
Vi kan inte tillåta ett enda avhopp i vårt parti.
Inte ens en enda frånvarande republikan när vi ska rösta.
Ni vet vem ni måste träffa.
Skicka över det till Blairs hus.
Fråga Preston Blair om jag kan träffa honom omkring kl. 5.
Gud hjälpe dig.
Gud vet vad han kommer att be dig ge honom.
Om Blair säger det, så röstar alla republikaner för.
Ni menar att det inte finns någon konservativ republikan?
Republikaner borde vara konservativa. Jag grundade partiet i mitt eget hus
för att vara ett konservativt parti mot slaveri
inte en käpphäst för några djävla radikala abolitionister.
Dämpa dig, pappa, du skrämmer barnet.
Ni ska använda oss för att hålla den konservativa sidan av partiet i schack,
medan ni får radikalerna att slå sig samman med Thaddeus Stevens gäng,
- Ni behöver vår hjälp. - Ja, sir, det gör jag.
- Vad får vi? - Whoo! Burdust!
Ert sätt, Monty, måste vara anledningen till att Mr. Lincoln...
avskedade er som minister. - Jag avskedades inte.
- Självfallet inte. - Jag gick med på att dra mig tillbaka.
- För att lugna radikalerna! - Pappa, var nu snäll.
- Du misstycker väl inte, min pojke? - Han tillbringar dagarna med soldater.
- De har lärt mig en sång! - Har de?
Soldater känner till alla slags sånger.
- Hur mår din bror Bob? - Han är i skolan men kommer om 4 dagar.
I skolan? Det låter bra. Bra att han inte är i armén!
- Han vill gärna, men mamma säger nej. - Det är farligt att vara soldat.
Din mamma är klok som håller honom borta från det.
Din pappa vet att vad jag vill ha i gengäld för hjälpen som jag ger honom
är att åka till Richmond, som han sa att jag kan så snart Savannah föll,
och prata med Jefferson Davis.
Ge mig villkor som jag kan erbjuda Jefferson Davis
för att börja förhandla om fred. Han kommer att prata med mig!
Vårt partis konservativa medlemmar
vill att ni lyssnar på Richmond. De är viktigare än något annat!
De kommer bara att rösta på detta förhastade och farliga förslag.
bara om alla andra möjligheter är uttömda.
Våra republikaner är inte abolitionister!
Vi kan inte säga till vårt folk att de ska rösta ja
på frågan om slaveriets avskaffande om vi inte samtidigt kan säga
att ni förhandlar om fred.
Leo, det är 16 mil till Richmond.
Drick honom full så att han kan sova. - Ja, frun.
Här, pappa. Låt mig ordna det här...
- Var är min hatt? - Leo har din hatt. Åk och skapa fred.
"Dundra fram, krigets Gud!"
Vi inleder vår attack mot Wilmington från havet.
Varför är det här bränt? Har pojken lekt med det?
- Den fångades av vinden härom dagen. - Det är en officiell krigskarta.
Och alla ministrarna väntar på att få höra vad den förebådar.
Ett bombardemang. Från den största flotta som marinen någonsin har samlat.
"Gamla Neptunus, skaka dina gråa lockar"
Femtioåtta fartyg av varje tänkbar storlek och räckvidd är på väg
Vi kommer att upprätthålla en kontinuerlig spärreld.
Vårt första mål är Fort Fisher. Det försvarar Wilmingtons hamn.
- En stabil spärreld? - Hundra granater i minuten.
- Tills de kapitulerar. - Ja, ja.
Wilmington är deras sista öppna hamnstad. Därför...
Om Wilmington faller, så faller Richmond.
Och kriget är över.
Varför, om jag får fråga, fokuserar vi inte nationens uppmärksamhet
på Wilmington? Varför läser vi istället i The Herald,
att anti-slaveriändringen är på väg att framskyndas till debatt i Huset?
P g a er iver i vad som verkar vara ett obefogat intrång av den exekutiva makten
i lagstiftande privilegier är så överbevisande att...
att det sannolikt blir dess alltför tidiga död.
Ni skrev under proklamationen. Ni har gjort allt som ni kunde.
Emancipationsproklamationen är bara en krigsåtgärd.
Edward Bates, som justitieminister, kände sig trygg att låta er underteckna.
Olika advokater och åsikter. Den befriar slavarna som ett militärt krav...
Jag kan inte minnas att han var helt säker på lagligheten i min kungörelse.
Bara att den inte var direkt kriminell.
Någonstans mitt i mellan.
När jag arbetade i domstolen i Illinois,
försvarade jag en kvinna från Metamora som hette Melissa Goings, 77 år gammal.
De sa att hon hade mördat sin man som var 83.
Han försökte strypa henne, och hon tog ett vedträ och
krossade hans skalle och han dog.
I sitt testamente skrev han: "Jag förväntar mig att hon har dödat mig."
"Om jag kommer över det, ska jag få min hämnd."
Ingen var angelägen om att få henne dömd, han var den sortens äkta make.
Jag frågade åklagaren om jag kunde få ett kort möte med min klient.
Vi gick in i ett rum i domstolshuset, men det vara bara jag som kom ut.
Man fann fönstret i rummet vidöppet.
Man trodde att den gamla kvinna hade klättrat ut genom fönstret.
Jag berättade för juristen att strax innan jag hade lämnat henne i rummet
frågade hon var hon kunde få ett gott glas vatten, och jag svarade, Tennessee.
Mrs. Goings sågs aldrig mer i Metamora. Tillräcklig rättvisa hade skipats.
De gav t o m tillbaka hennes borgen till borgensmannen.
- Jag är rädd att jag inte förstår... - Jag bestämde
att konstitutionen ger mig krigsbefogenheter,
men ingen vet exakt vilka dessa befogenheter är.
En del säger att de inte finns. Jag vet inte. Jag bestämde,
att jag behövde dem för att upprätthålla min ed att skydda konstitutionen,
vilket betydde att jag kunde ta rebellernas slavar från dem
som krigsbyte.
Man skulle kunna tro att jag höll med rebellerna
att deras slavar är egendom. Naturligtvis gör jag inte det.
Det har jag aldrig gjort, jag vill gärna att alla är fria.
Och om det är att kalla människor för egendom, eller krigsbyte
som gör tricket, varför kan jag då inte utnyttja det?
Här börjar det bli verkligt slirigt.
Jag använder lagen som ger möjlighet till att beslagta egendom i ett krig
väl medveten att det bara gäller för statens egendom och
medborgare i krigförande nationer. Men Södern är inte en nation.
Det är därför jag inte kan förhandla med dem.
Så om faktum är att negrer är egendom enligt lagen,
har jag då rätt att ta rebellernas egendom från dem,
om jag vidhåller att de är rebeller, och inte medborgare i en krigförande nation?
Jag vidhåller att det inte är Sydstaterna som gör uppror
utan bara rebeller som bor där.
Lagarna i dessa stater förblir gällande.
Det betyder att eftersom det är statens lagar som avgör ifall negrer kan säljas
som slavar, som egendom, har regeringen inget inflytande
inte det minsta, åtminstone inte än.
Då är negrerna i dessa stater slavar, följaktligen egendom, följaktligen
tillåter mina krigsbefogenheter mig att konfiskera dem som sådana.
Om jag respekterar staternas lagar, hur kan jag då juridiskt frigöra dem,
med mindre än att jag annullerar staternas lagar?
Jag kände att kriget krävde det. Min ed krävde det.
Det kändes rätt och jag hoppades att det var lagligt.
Det hoppas jag fortfarande.
För två år sedan tillkännagav jag att dessa människor var fria
från det ögonblicket, i framtiden och för evigt fria.
Men om domstolen säger att jag inte har rätt att göra det...
Det skulle de kunna besluta.
Antag att det inte finns ett tillägg som avskaffar slaveriet.
Efter kriget kan jag inte använda mina befogenheter till att ignorera domstolen
som jag ibland kände att jag var tvungen att göra.
Kan de människor som jag har befriat då bli beordrade tillbaka till slaveri?
Jag vill att 13:e tillägget ska gå genom i Huset och godkännas av staterna.
Avsluta hela slaverifrågan, för evigt och för alltid, så snart jag kan. Nu!
Vid slutet av denna månad. Och jag vill gärna att ni stöder mig
som min regering för det mesta har gjort.
Som prästen sa, jag skulle kunna skriva kortare predikningar men
när jag väl har börjat är jag för lat för att sluta.
Det låter som om ni precis beskriver
den typ av diktator som demokraterna har ylat om.
- Diktatorer respekterar inte lagen. - Det gör han inte heller!
Ignorerar domstolarna, förvränger tolkningar, vad...
vad hindrar honom från att, från att... - Det gör folket, skulle jag tro.
Jag skrev under emancipations- proklamationen ett och ett halvt år
innan min andra period. Jag ansåg att det stod i min makt att göra det.
Men jag kände att jag kunde ha fel. Jag visste att folket skulle säga det.
Efter lite tänkande blev jag omvald. Den förste februari,-
-har jag för avsikt att underteckna det 13:e tillägget.
Representant Ashley! Berätta för oss om nyheterna från Kongressen.
Varför är det så, och vad är anledningen till det?
James, vi vill att ni tar upp anti-slaveri tillägget till debatt.
Med en gång. Ni är väl den som driver frågan om ett tillägg?
- Det är jag, men... - Vi räknar med ett starkt radikalt stöd
så berätta för Mr. Stevens, att vi förväntar att han lägger manken till.
- Det blir inte lätt, men vi tror... - Det är omöjligt.
Tyvärr. Nej, vi kan inte organisera något omedelbart i Huset.
Jag har värvat röster hos demokraterna sedan valet, ifall någon av dem
skulle ha mjuknat efter de förlorade. Men om något så har de hårdnat.
- Det finns inte nog med röster. - Vi är valfångare, Mr. Ashley.
- Valfångare? Som i valar? - Vi har jagat denna val länge.
Till slut har vi fått in en harpun i odjurets rygg.
Den sitter där, James. Vi måste avsluta det. Det kan inte vänta.
Annars kommer han med ett slag med stjärtfenan
slå sönder båten och sända oss in i evigheten.
Den 31:e denna månad, detta år, låter ni en omröstning ske om tillägget.
- Valfångare? - Det var det han sa.
Han har aldrig någonsin varit i närheten av ett valfångsfartyg.
Dra tillbaka stödet till radikalerna
och tvinga honom att ge upp sina planer, oavsett vilka det är.
Han är så trög i allt han gör, Lincoln. Varför denna brådska?
Vi fick det genom senaten utan problem eftersom vi var tillräckligt många.
I december kommer det att vara det samma i Huset. Förslaget antas på tio minuter.
Han hotade med tillägg för att skrämma rebellerna till en kapitulation.
Jag trodde att vi skulle glädjas åt det.
Kommer ni att glädjas när sydstaterna har återförenats med unionen-
-så förhastat som Lincoln vill och alla vägrar godkänna tillägget?
Om vi låter det gå igenom vilket vi inte gör. Varför samarbetar vi med honom?
Vi vet alla vad han gör. Och vi vet alla vad han kommer att göra.
Vi kan inte offra möjligheten till slaveriets avskaffande för hans spel.
Han sa att han välkomnade Södern åter med alla deras kedjade slavar.
För tre år sedan sa han det, för att lugna gränsstaterna, när vi var...
Det gör jag inte.
Ni sa att vi alla vet vad han kommer att göra. Det gör jag inte.
- Ni vet att man inte kan lita på honom. - Lita på?
Jag svävade i villfarelsen att ert yrkesval var politiker.
Jag har aldrig litat på presidenten. Jag litar aldrig på någon.
- Men har han inte överraskat er? - Nej, Mr. Stevens, det har han inte.
Ingenting förvånar dig, Asa. Därför är det inget med dig som är förvånande.
Det är kanske därför som era väljare inte har valt er för nästa period.
Det är sent, jag är gammal, jag går hem.
Lincoln den ryggradslösa sölkorven, sydstataren Lincoln.
Lincoln den kapitulerande kompromissaren,
vår motståndare och
ledare av det gudsförgätna republikanska partiet, vårt parti.
Abraham Lincoln har bett oss att samarbeta med honom
så att vi kan sätta stopp för slaveriet i Amerika.
Bevara, även om ni motsätter er det, er förmåga att förvånas.
Presidenten får aldrig nämnas. Eller jag. Ni får betalt för er diskretion.
Ni kan få det gratis, men vi behöver pengar till mutor.
- Det sätter fart på saker. - Nej. Det får inte ske något olagligt.
Det är inte förbjudet att muta kongressmedlemmar. Annars svälter de.
Jag har förklarat för Mr. Bilbo och Mr. Latham,
att vi erbjuder arbete åt de demokrater som röstar ja.
- Arbete och inget annat. - Det stämmer.
Kongressmedlemmar är billiga. Några få tusen dollar är tillräckligt.
Presidenten skulle inte bli glad att höra att ni gjorde det.
Skulle han inte bli det om vi förlorar?
De insamlade pengarna är bara för era utgifter, mat och husrum.
Om den ekorr-angripna vinden vi har inkvarterats i är standard
- så har ni inte samlat mycket pengar. - Ska vi börja jobba?
Huset välkomnar Fernando Wood,
ärad representant från New York.
Ärade kollegor. För två blodiga år sedan
skrev hans Höghet Kung Abraham Africanus den förste
vår stora beslagtagande Caesar, kränkare av habeas corpus
och pressfriheten, missbrukare av staters rättigheter...
Om Lincoln verkligen var en tyrann, Mr. Wood,
skulle han ha spetsat ert tomma huvud på ett spett.
Och det skulle vara för landets bästa.
Er radikala republikanska envåldshärskare
som leder med fruktan och militärlagar
fäste sitt namn vid en avskyvärd och olaglig frihetsförklaring.
som lovade ett snart slut på kriget, som dock fortfarande rasar.
Han påstod, som tyranner gör,
att krigets nödsituationer tillät honom att göra vår armé till...
New Yorks delegation ser ganska så oinspirerad ut.
.. och radikala republikanismens abolitionistiska fanatism!
Hans emancipationsproklamation har kostat oss miljoner dollar...
Borta vid Pennsylvania...vem är den svettiga mannen som äter på sin tumme?
Jag känner inte till honom. Han verkar nervös.
Han kanske springer härifrån.
Men allt det räckte inte för diktatorn, som nu försöker insinuera
Jösses. När kommer den här frihets- älskande skitstöveln sätta sig ned?
John Ellis kommer att förstöra sin klocka om han inte slutar.
Än en gång blir vi tillfrågade..
nej beordrade, att överväga ett förslag om ett 13:e tillägg.
som, om det godkänns, omgående kommer att frige fyra miljoner färgade
medan den vita rasen i Amerika fjättras.
Om det godkänns. Men det kommer inte att ske.
Vad som är mer intressant är hur dyster och missnöjd Mr. Yeaman ser ut.
- Varje ledamot av Huset. - Han borde jubla nu, men...
- Ser ut som han har ätit dåliga ostron. - ...och valmanskåren ska motsätta sig.
Låt oss få lite lugn och ordning, herr talman.
Jag har fortfarande ordet och herrn från Pennsylvania stör ordningen!
Vissa av oss andas syre, vi upplever att hans svadas giftiga ångor
är en dödlig utmaning för våra lungor.
Vi ska gå emot denna förändring och varje lagstiftning
som kränker naturens lagar och kränker Gud såväl som människor.
Kongressen får aldrig förklara något lika som Gud har skapat olika.
Slaveri är den enda förolämpningen mot naturens lagar, enfaldiga tjockskalle.
Ordning!
Talarlistan, herr talman, Mr. Wood har ordet.
Upplys oss, enkle man, om vad som enligt ert förmenande är onaturligt?
Negrer som röstar? Svarta representanter, är det naturligt?
Giftermål mellan raserna?
Vad som strider mot naturens lagar är slaveriet
och ni, Pendleton, ni förolämpar Gud.
Ert onaturliga väsen.
Mr. Colfax, använd klubban. De bryter talarordningen.
Vi är församlade. Uppmuntra inte detta.
Du är tillbaka, du är tillbaka.
Det är jag. Din get har vuxit. Hjälp mig att få dem in på mitt rum.
- Är hon därinne? - Hon sover säkert.
- Behöver ni hjälp? Jag kan... - Nej, det gör jag inte. Nej.
Skulle ni vilja ge er far detta brev, om utvecklingen av mitt obestånd.
Ni kan själv lämna in er petition.
...för det finns en ny bok, handlar om finkar, och hur de...
Han är här, Mrs. Cuthbert! Han är här.
- Robbie! - Hej, mor.
Du stannar bara några dagar. Varför har du packat allt det där?
- Jag vet inte hur länge jag... - Berätta för far att Robert är hemma.
Mr. Nicolay säger att far är i enrum med Mr. Blair.
Säg det till honom ändå.
- Du glömmer att äta, precis som han. - Nej.
Du stannar ett par dagar extra efter receptionen innan du far till skolan.
Jag vet inte om jag åker tillbaka till s...
Vi ska nog göda dig innan du åker tillbaka till Boston.
- Fint, mor. - Bra.
Jefferson Davis skickar tre delegater: Stephens, Hunter och Campbell.
Vicepresidenten i konfederationen, deras förra utrikesminister
och deras vice krigsminister.
Det är här för att uppriktigt föreslå fred.
Jag är medveten om att det är ovälkomna nyheter för er.
Men hör nu på mig.
Jag åkte till Richmond för att tala med förrädare,
för att le och enträget be förrädarna.
Om två månader är det vår,
och vägarna är farbara. Vårslakten börjar.
Fyra blodiga vårar nu!
Tänk på min Frank, som ni har tagit till ert hjärta,
hur ni förebrår er om kriget tar min son.
såsom det har tagit många söner.
Tänk alla pojkar som kommer att dö om ni inte sluter fred.
- Ni måste prata med dem. - Det vill jag också, Preston.
Och i gengäld, vill jag be er... - Nej, det här är ingen kohandel.
- det är livsviktigt. - Inte nu.
Bob! Du får ursäkta. Välkommen hem.
Du ser bra ut, Robert. Harvard gör dig gott.
Robert, ge oss bara en liten stund. Tack.
Jag kommer att ordna rösterna för er, som jag lovade.
Ni har alltid hållit ert ord.
Sydstatarna kommer hit
och jag ber er för Guds skull - Jag förstår.
- Få till stånd ett fredsavtal med dem. - Jag förstår, Preston.
- För närvarande har vi en blank röst. - Jacob Graylor
Han vill vara federal fastighets- värderare i Pennsylvanias 5:e distrikt.
Så de representanter som kan rösta om tre veckor har minskat till 182
vilket betyder 122 ja-röster för att nå de nödvändiga två tredjedelarna
om vi antar att alla republikaner kommer att rösta för tillägget.
Då kommer vi trots våra blanka röster
att sakna tjugo ja-röster för att uppnå två tredjedelars majoritet.
De får vi söka bland de 64 demokrater som står och väger.
Hela 39 av dem anser vi som obotbara nejsägare.
Det är folk som hatar negrer och hatar Gud för att han skapade dem.
Den gode Gud skulle förtvivlas över deras själar.
Tack för er kärnfulla förklaring, Mr. Bilbo.
Vi har överlämnat dessa 39 åt djävulen som äger dem.
De resterande politikerna står och väger, vi arbetar på att övertyga dem.
Charles Hanson.
Giles Stuart.
Nelson Merrick.
Homer Benson.
Och sist men inte minst... Clay Hawkins. Från Ohio.
Skatteuppbördsman i västterritoriet. Det är bra pengar i det.
Gå inte bara efter de högsta grenarna. De gungar för den minsta vindfläkt.
Vice hamninspektör i Marlston låter riktigt bra i mina öron.
- Båtar. De-de gör mig sjuk. - Nöj dig med att stå på kajen.
Låt den vice vice hamninspektörer få lite ont i magen.
Och slutligen, demokratiska ja-rösten nummer sex. Hawkins från Ohio.
- Sex. - Ja, än så länge.
Plus Graylor's blankröst.
- Många bäckar små. - Vad fick Hawkins?
- Postmästare i Millersburg. - Han säljer sig billigt, inte sant?
Han ville vara skatteuppbördsman i västterritoriet, en förstagångsmedlem
som inte kunde sköta sitt omval. Jag förhandlade ned honom till postmästare.
Sprid ut dem, så att ingen lägger märke till det
och bränn listan när ni är färdig.
Dags att höra allmänhetens åsikt. Vi kan väl släppa in dem.
Sju ja-röster med Mr. Ellis. Tretton röster kvar.
En sista sak, en absurditet, men...
Mina kollegor rapporterar att det bland representanterna
har dykt upp ett fantastiskt rykte som jag omedelbart tog avstånd från
att ni tillät trötte, gamle Preston Blair att åka till Richmond och be
Jeff Davis skicka delegater till Washington med en fredsplan.
Jag sa självfallet att ni aldrig skulle...
Åtminstone inte utan att prata med mig.
För varför i all världen skulle ni göra det?
INGENMANSLAND UTANFÖR PETERSBURG, VIRGINIA. 11 JANUARI
SENATOR R.M.T. HUNTER KONGRESSEN - KONFEDERATIONEN
DOMARE JOHN A. CAMPBELL VICE KRIGSMINISTER - KONFEDERATIONEN
ALEXANDER STEPHENS VICEPRESIDENT KONFEDERATIONEN
Tusen tack.
Varför blev jag inte tillfrågad? Jag är utrikesminister.
Ni sänder informellt ett reaktionärt besked till...
Vad tror ni kommer att ske när fredförhandlarna anländer?
- Då hör vi vad de har att säga. - Fantastiskt!
Och så inbjuder demokraterna dem till våra utfrågningar i kongressen
och tidningarna kommer att fråga
varför vi riskerar göra konfederationen upprörd över slaverifrågan
när de är här för att sluta fred?
Vi förlorar varenda demokrat som vi har
och konservativa republikaner kommer säkert ansluta och allt vårt arbete
alla våra förberedelser för omröstningen kommer att vara förgäves.
Blair har lovat att stödja tillägget, om vi lyssnar på de här människorna.
Så det har Blair lovat? Tro ni att de håller sina löften när vi har hört
deras delegater och avvisat dem? Vilket vi måste göra eftersom
deras förslag nog kommer att vara på villkor att de får behålla sina slavar.
Vad för hopp finns det att få några demokratiska röster, Willum,
om det blir känt att jag har avvisat en möjlighet till slut på kriget?
Tror ni inte det blir känt? I Washington?
Det är antingen tillägget eller fred med konfederationen. Ni kan inte få båda.
Om ni bara kunde se in i framtiden
och säga vilket frö som kommer att gro och vilket som inte gror...
- Katastrof. Det är en katastrof. - Tiden försvårar det hela, Willum.
Ja, jag antar det.
Jag har faktiskt ingen aning om vad ni menar med det.
Ordna tretton röster åt mig.
Karlarna från Richmond har inte kommit än.
AMERIKANSKA ARMÉNS HÖGKVARTER CITY POINT, VIRGINIA 12 JANUARI
Ni inkallade hälften av männen i Boston!
Vad tror ni att deras familjer tycker om mig?
Enda skälet till att de inte spottar på mig är att ni är så populär.
Jag kan inte koncentrera mig på den brittiska handelslagen.
Jag bryr mig inte om den brittiska handelslagen.
Jag kanske inte ens vill bli advokat.
Det är ett gediget yrke och nyttigt.
Ja, och jag vill vara till nytta, men nu, inte i efterhand.
Jag använder inte de där grejerna, Mr. Slade, de passar aldrig.
Frun vill att ni bär dem. Lämna inte kvar dem.
Du försinkar oss. Det är din favorittaktik.
Du vill inte säga nej, men kriget är över om en månad och det vet du.
Jag har insett att spå i framtiden är bland det sämsta man kan göra i livet.
Varför kostar vissa slavar mer än andra?
Om de fortfarande är unga och friska, om kvinnan fortfarande kan bli gravid
- så kommer de att betala mer. - Lägg tillbaka dem, din rackare.
Vi återlämnar dem till Mr. Gardners ateljé i övermorgon.
Var nu försiktig med dem. - De här borde ha stannat på kalven.
- Slog de er när ni var slav, Mr. Slade?
Jag föddes som en fri man. Om någon slog mig slog jag tillbaks.
- Mr. Lincoln, vill ni följa med mig... - Mrs. Keckley var slav.
Fråga om hon blev slagen. - Blev ni?
Jag blev slagen med en eldskyffel när jag var yngre än du.
Mrs. Lincoln vill gärna träffa er. Hon är på Willies rum.
- Hon går aldrig in där. - Kön når redan utanför dörren.
Jag ser att jag blir den enda mannen över femton och under sextiofem
- som inte bär uniform. - Jag är under 15.
Jag har så ont i huvudet.
Jag bad för döden natten då Willie dog.
Huvudvärken säger mig att jag inte fick min önskan uppfylld.
Hur uthärdar jag den långa eftermiddagen som fortsätter långt in på natten.
- Jag vet. - Jag försöker att inte tänka på honom.
Hur ska jag klara det?
- Det kommer du på ett eller annat sätt. - På ett eller annat sätt.
På något sätt... På något sätt...
Varje fest, varje...
Och nu...
Fyra år till i detta förskräckliga hus har snart gått till ända.
Han var en mycket sjuk liten pojke.
Vi borde ha avlyst den där receptionen, inte sant?
- Vi visste inte hur sjuk han var. - Det gjorde jag, jag visste.
Jag såg att han höll på att dö den natten.
För tre år sedan gick kriget så dåligt att vi var tvungna att hålla masken.
- Men jag...såg att Willie var döende. - Molly.
- Jag såg honom. - Hör nu här.
Det är för svårt.
För svårt.
DEN STORA RECEPTIONEN 15 JANUARI
Hon är bara två meter härifrån. Jag vill gärna behålla mitt jobb.
Senator Sumner, det är alltför länge sedan!
- Att beskåda detta himmelska ansikte... - Och?
James Ashley, ma'am, vi har träffats många gånger.
Gudskelov. När jag har tappat hoppet om underhållning dyker
- ordföranden för budgetkommittén upp. - Mrs. Lincoln. Mrs. Lincoln.
Madame President om jag får be.
Lova mig att inte göra några fler utredningar om mig.
- Jag retas bara. Le, Senator Wade. - Det är det jag gör, Mrs. Lincoln.
Så länge ni har ordning på era hushållsfinanser, Madame,
- har vi ingen anledning att utreda dem. - Ni har alltid varit intresserad
ja, nästan besatt, av mina finanser.
- De alltid var alltid intressanta. - Ja tack, det är sant.
Tänk er de mirakel jag har genomfört
med räkningar på gödning och bestick. Men det var nödvändigt.
Då presidenten och jag anlände för fyra år sedan var detta som en svinstia.
Tobaksfläckar på golvmattorna. Svampar, gröna som månen, växte från taket.
Och med nästan inga pengar avsatt till förbättringar,
kunde man föranledas till att tro att ni och Washington förväntade er
att vi skulle leva i eländigt armod.
Ett ytterligare bevis på att min man och jag var primitiva
och olämpliga för den ställning som vi bara kunde ha tillägnat oss
genom ett fel i den demokratiska processen.
Det som har skett har skett, och det är nya tider nu
och det sägs att vi alla är vänner nu.
Jag räknar med att vi samarbetar nu.
Vita huset och det andra huset smider små planer tillsammans.
Mor, du håller på att skapa en flaskhals.
Jag uppehåller er. Och ännu viktigare, folket bakom er.
Se hur folket älskar min man.
De samlas i tusental för att träffa honom på de offentliga dagarna.
De kommer aldrig att älska er som de älskar honom.
Det måste vara svårt för er att bära.
Och ändå enormt viktigt att komma ihåg det.
Eftersom det är vår tur nästa gång
föreslår jag att ni dämpar retoriken, så våra konservativa vänner inte skräms.
Ashley insisterar på att ni säkrar godkännande genom att ge beskydd
till demokrater som annars inte har gjort sig förtjänta av det.
Jag kan inte säkra något, om ni skrämmer hela Huset
med ert prat om landbeviljningar, revolutionära tribunaler, straff...
När kriget är över vill jag pressa på för
fullkomlig jämställdhet, rösträtt för negrerna och mycket annat.
Kongressen kommer att godkänna beslagtagandet av rebellernas jord
och varje dollar som de äger.
Vi använder den beslagtagna rikedomen till att upprätta
hundratusentals fria negerfarmare
sida vid sida med soldater som besätter och omformar förrädarnas arv.
Vi kommer att bygga upp landet där nere
med fria män, fria kvinnor, fria barn och frihet.
Nationen behöver få känna till våra planer.
Det är den omåttliga versionen av återuppbyggnad.
Det är inte exakt vad jag hade tänkt mig
men vi får diskutera det efter hand.
- Vi samarbetar och jag ber dig visa... - Tålamod, förmodar jag.
När folket inte håller med, så måste man ena dem
- genom att gå långsamt fram. - Jag skiter i folket och vad de vill
och vad de är redo för. Jag struntar i folket och vad de vill.
Det här är ansiktet av en som har kämpat länge och hårt
för folket utan att bekymra sig om dem.
Jag ser ännu värre ut utan peruk.
Folket har valt mig. Till att representera dem.
Till att leda dem. Och jag leder. Ni borde pröva på det.
Jag beundrar er iver, Mr. Stevens,
och jag har försökt dra nytta av ert exempel.
Men om jag hade lyssnat på er, hade jag förklarat alla slavar fria
den sekund den första granaten träffade Fort Sumter.
Då skulle alla gränsstaterna ha gått över till Konfederationen
vi hade förlorat kriget och Unionen, och istället för att avskaffa slaveriet
som vi hade hoppats göra på två veckor
skulle vi se hjälplöst på när det spred sig från den
amerikanska södern in i Sydamerika. - Det har ni längtat efter att säga.
Ni säger att ni litar på dem. Men ni känner folket.
Ni vet att den inre kompassen som borde leda själen mot rättfärdighet
har förstenats i vita män och kvinnor från norr och söder
genom att man har accepterat det grymma slaveriet.
Vita människor kan inte bära tanken på att dela
detta lands oändliga överflöd med negrerna.
En kompass, lärde jag mig i armén, för dig rakt norrut.
men ger inga råd om sumpmarker,
öknar och klyftor som man stöter på under resans gång.
Om man i jakten på målet kastar sig huvudlöst iväg
så kommer man bara att sjunka djupt ned i träsket...
Vad har man då för nytta av det sanna norr?
Robert kommer att fråga om lov att ta värvning.
Ta dig tid att prata med Robbie.
- Du har bara tid med Tad. - Ja, för Tad är ju ung.
Det är Robert också. För ung för armén.
Det finns många pojkar som är yngre än Robert som tar värvning.
Du tar inte Robbie. Låt mig inte mista min son.
Gå er väg! Vi är upptagna!
Stanton säger att bombardemanget av Wilmingtons hamn har påbörjats.
De kommer omöjligt att kunna hålla stånd mot ett sådant angrepp.
Terry har tiotusen man omkring fortet. Varför svarar han inte?
- Fort Fisher är som ett berg, Edwin. - Det är det största fortet de har.
- 22 stora kanoner vid varje vall. - De har förstärkt det i två års tid.
De har blivit beskjutna med 17.000 granater sedan igår.
Jag vill höra att Fort Fisher är i våra händer och att Wilmington har fallit.
Skicka ytterligare ett telegram. Problemet är deras kommendör. Whiting!
Han konstruerade fästningen. Det förbannade fortet är hans barn.
Han kommer att försvara det till sista man. Han tänker inte på...
Kom ut, din gamla råtta.
Det är vad... Det är vad Ethan Allen kallade
Fort Ticonderogains kommendör år 1776. Kom ut, din gamla råtta.
Det fanns självfallet bara 40 brittiska soldater vid Ticonderoga.
Men det finns en Ethan Allen-historia som jag är svag för
Ännu en av era historier. Jag tror inte jag mäktar
att höra på ännu en av era historier just nu.
Jag behöver ritningarna över järnvägsspåren i Alexandria.
Jag bad om dem i morse.
Det var precis efter revolutionen, när fredsfördraget hade undertecknats.
Ethan Allen for till London för att hjälpa
vårt nya land med sina affärer med kungen.
Engelsmännen hånade honom
om hur oförskämda och okunniga vi var och så vidare,
tills han en dag blev inbjuden till en engelsk lords hus.
Middagen serverades, drycker inmundigades.
Tiden gick och vid en tidpunkt menade
Mr. Allen att han behövde gå på dass.
Han var tacksam över att någon visade det för honom.
Lättad, skulle man kunna säga.
Mr. Allen upptäckte
när han använde vattenklosetten att den enda dekorationen
var ett porträtt av George Washington.
Ethan Allen uträttade sitt ärende och återvände till salongen.
Hans värd och de andra var besvikna att han inte nämnde porträttet med ett ord.
Till slut kunde värden inte motstå att fråga om han hade lagt märke till
bilden på Washington. Det hade han.
Vad tyckte han om placeringen? Var det en lämplig placering?
Det tyckte Mr. Allen. Hans värd var förbluffad. Passande?
Bilden av George Washington på en vattenklosett?
Ja, menade Mr. Allen, där gör den god nytta.
Hela världen vet att inget får en engelsman att skita fortare
än åsynen av George Washington.
Jag älskar den historien.
- Fort Fisher är vårt. Vi intog hamnen. - Och Wilmington?
Vi har intagit fortet men staden Wilmington har inte kapitulerat.
Hur stora förluster?
DE STUPADE VID WILMINGTON - Stora förluster.
- Och det kommer blir fler. - Det skadar nationalkänslan.
- Kan man avskräcka honom? - Inte i en sådan här kamp.
Det är till döden. Det är hemskt. Är ni förtvivlade eller bara lata?
- Kampen är för Amerikas Förenta Stater. - Ett rykte? Ingenting!
De är inte lata. De jobbar för fullt med att köpa röster.
Medan vi hoppas på att bli räddade av "nationalkänslan"?
Innan detta blod har torkat, när Stevens börjar sitt anförande:
Håna honom, ni är enastående på det.
Få honom att förkunna vad vi alla vet att han tror på i sitt mörka hjärta:
att meningen med denna omröstning är att
upphöja den svarta rasen, att negrifiera Amerika.
Snälla George, håll kursen. Få Stevens att skumma av raseri.
Jag kan försäkra att alla journalister från Louisville till San Francisco
kommer att vara här för att bevittna det och trycka det.
Denna vältalige gentleman från Kentucky, Mr. George Yeaman, har ordet.
Jag tackar, talman Colfax.
Även om jag äcklas av slaveriet
tar jag till orda på denna sorgliga och högtidliga dag
för att meddela att jag är emot tillägget.
Vi måste överväga vad som kommer att hända med de färgade
om vi frisläpper fyra miljoner på en gång.
De kommer att vara fria, George. Det är det som händer med dem.
Vore det inte genialt om Mr. Yeaman bytte sida?
Alltför öppet motståndare till oss. Han kan inte byta sida nu.
Åtminstone inte för något uselt jobb.
Vi kommer att tvingas befria den färgade rasen.
Det vore omänskligt att inte göra det.
Vem bland oss är redo att ge negrerna sin röst?
Vad kommer att hända härnäst? Världsomspännande befrielse?
Kvinnlig rösträtt?
Välsigna mina ögon, är det inte Millersburgs postmästare?
Mr. LeClerk kände sig tvungen att informera oss
om ert vidriga svek.
Er prostitution. Stämmer det, postmästare Hawkins?
Är er jungfruliga dygd till salu?
Om mina grannar hörde att jag röstade ja till negrernas frihet
- och nej till fred slår de ihjäl mig. - Ett avtal är ett avtal.
Ni vet bättre än att bli rädd bara för att det pratas om fred.
- Jag hittar ett annat arbete. - Mina grannar i Nashville kom på
att jag höll på Unionen och de jagade mig med knivar!
Gör det rätta, Clay Hawkins. Och passa på att tjäna lite pengar på samma gång.
Ni ville vara skatteuppbördsman i det västliga reservatet
Du kan ju få hela staten Ohio om du vill. Skit!
Elva röster?! För två dagar sedan hade vi tolv! Vad hände?
Det var avhopp i Richmond.. Det är de förbannade ryktena om...
Ja! Fredsanbudet. Obefogat. Jag sa ju det.
Ryktena förstör för oss. Bland de få möjliga kvarvarande representanterna
- finns det ett måttligt ökat motstånd. - Åt helvete med motståndet!
Tänker ni på Bob Hollister från Indiana?
Jag sökte upp honom och den djäveln nästan mördade mig!
- Ni kanske pressar på för hårt? - Jag pressar ingen.
Vi kanske behöver förstärkningar.
Om Jeff Davis vill upphöra med fientligheterna
vem tror ni då kommer att bry sig om att befria slavarna?
Fortsätt jobba. Mina herrar, ha en fortsatt bra dag.
Vi har hamnat i en återvändsgränd. Säg till Lincoln att förneka ryktena.
- Säg vad ni förväntar er av oss. - Jag förväntar att ni gör ert arbete.
Och att ha tillräcklig känsla och smak att inte försöka instruera presidenten.
Eller mig.
Finns det ett erbjudande från Konfederationen eller ej?
ULYSSES S. GRANT ÖVERBEFÄLHAVARE USA:S ARMÉ
Mina herrar...
Omarbetar vissa förändringar i förslag innan ni ger det till presidenten.
Vi vill bege oss mot Washington. - Skulle ni berätta det för oss?
Det står "Säkra fred för våra två länder". Och så fortsätter det bara.
- Jag vet inte vad ni... - Det finns bara ett land.
Och ni och jag är medborgare i det landet.
Jag kämpar för att beskydda det från väpnade rebeller. Från er.
Mr. Blair, han berättade för oss, han...
Han berättade för president Davis att vi var...
En medborgare som Preston Blair kan säga vad han vill,
eftersom ha inte har auktoritet över något.
Om ni vill diskutera fred med president Lincoln
överväg då starkt att revidera utkastet.
Om vi inte ska tala om vapenvilan mellan två stridande nationer
vad i himlens namn ska vi då prata om?
Villkor för kapitulation.
Förenta Staternas militära telegraf, krigsministeriet. Till Abraham Lincoln,
president över Amerikas Förenade Stater, den 20 januari, 1865.
Jag vill i förtrolighet säga, att jag är övertygad efter samtal med
dessa delegater, att deras avsikter är goda och deras önskningar är uppriktiga,
att återupprätta freden och unionen.
Jag fruktar nu att de åker tillbaka utan att någon med auktoritet
har visat sig intresserad. Mr. Lincoln kommer att ha dåligt inflytande.
Jag blir ledsen om det visar sig helt omöjligt för er
att ha ett samtal med dem. Jag avvaktar era instruktioner.
U.S. Grant, generallöjtnant, Förenta Staternas armé.
Efter fyra års krig och... nästan 600.000 förlorade liv
tror han att vi kan avsluta kriget nu.
Min förtroende för honom går in i benmärgen.
Ni kan ju ta delegaterna till Washington.
I utbyte mot Söderns omedelbara kapitulation skulle vi kunna lova dem
att tilläggsförslaget lider ett nederlag.
De skulle gå med på det, eller vad tror ni?
Vi skulle kunna avsluta kriget. I denna vecka.
Eller om ni skulle klara av att, utan att verka göra det, att...
Fredsdelegationen kommer nog bli försenad längs James River.
Speciellt vid striderna runt Wilmington.
Inom tio dagars tid kan vi kanske få det 13:e tillägget antaget.
Här är en 16-årig pojke. De kommer att hänga honom...
Han var med Indianas 15:e kavalleri nära Beaufort.
Han verkar ha skadat sin häst för att undvika strid.
Jag tror inte ens Stanton skulle klaga om jag benådade honom.
- Tror ni Stanton skulle klaga? - Det vet jag inte...
- Vad är klockan? - Den är 3:40 på morgonen.
Låt honom inte benåda några fler desertörer...
Mr. Stanton tycker att ni benådar för många. Han är ganska upprörd över det.
Han borde inte ha skadat sin häst, det var grymt gjort.
- men att hänga en sextonårig pojke... - Fråga hästen vad han tycker.
.. för grymhet. Då skulle det inte finnas några sextonåriga pojkar kvar.
Grant vill att jag ska ta delegaterna till Washington.
- Så det finns sydstatsdelegater? - Han var rädd, det var allt.
Jag bryr mig inte om att hänga en pojke för att han var rädd.
Vad gott skulle det göra?
Kriget är nästan slut, inte sant?
Vad har vi för nytta av ett till lik?
Av lik över huvud taget?
Vill ni ha sällskap?
I tider som dessa, är det bäst att vara ensam.
Generallöjtnant Ulysses S. Grant, City Point.
Jag har läst era ord med stort intresse.
Jag ber att, oavsett vilken handling jag tar
i fråga om besöket av kommissionärerna från Richmond,
ska ni upprätthålla den militära stridsberedskapen bland trupperna,
såsom ni hittills har gjort.
Låt kapten Saunders föra delegaterna till mig här i Washington.
- A. Lincoln och datum. - Ja, sir.
Skall jag telegrafera det?
Tror ni att vi väljer att födas?
Det tror jag inte.
Är vi anpassade till de tider som vi föds in i?
Jag vet inte om mig själv.
Ni kanske är... sir. Anpassad.
- Vad tror ni? - Jag är ju ingenjör.
Jag tror att det finns ett maskineri men ingen har anpassat det.
Ni är ingenjör.
Ni måste känna till Euklides grundsatser och allmänna begrepp.
Det lärde jag mig i skolan, men.. Jag gick inte i skolan
men jag läste Euklides i en gammal bok som jag lånade.
Bara en liten smula som gick in här men, det jag lärde mig kommer jag ihåg.
Euklides först grundsats var följande:
De som är lika samma sak, är också lika varandra.
Det är en regel för matematiska resonemang.
Det är sant för det fungerar. Det kommer det alltid att göra.
I sin bok
säger Euklides att det är självklart.
Där finns det t o m i den tvåtusen år gamla boken om mekaniska lagar
är det en sanning att saker som är lika samma saker är lika varandra.
Vi börjar med likställdhet.
Det är ursprunget, inte sant? Den balansen... Det är rättvisa.
Var snäll och läs den sista meningen i telegrammet.
Låt kapten Saunders föra delegaterna till mig här i Washington.
Skulle ni vilja göra en liten förbättring, Sam.
Låt kapten Saunders föra herrarna ombord på the River Queen
och stanna vid Hampton Roads, Virginia, och vänta där tills
ni får ytterligare besked från mig.
Fortsätt inte till Washington.
REPRESENTANTHUSET 27 JANUARI
The World, the Herald och the Times, New York, Chicago,
the Journal of Commerce, till och med er hemstads tidning är här
Säg att ni bara tror på rättslig jämställdhet mellan raserna
inte jämlikhet mellan raserna. Jag ber er, Mr.
Kompromissa. Annars riskerar ni allt.
Jag har ställt en fråga till er, Mr. Stevens, och ni måste svara mig.
Anser ni eller anser ni inte att regeln att
alla människor är skapta lika ska tolkas ordagrant?
Är inte det det sanna syftet med förslaget om ett tillägg?
Att främja er yttersta och starka dröm att upphöja...
Det sanna syftet med tillägget, Mr. Wood,
som ni så perfekt benämnde som ett hjärnlöst, obstruerande objekt?
Ni har alltid insisterat, Mr. Stevens,
på att negrer är samma som vita.
Det sanna syftet med tillägget...
Jag tror inte på likhet i allt bara på likhet inför lagen och inget annat.
Så är det inte! Ni tror på att negrerna är helt och hållet lika de vita.
- Det har ni sagt tusentals gånger... - Skäms! Skäms!
Sluta med undanflykterna och svara, representant Wood!
Jag tror inte på likhet i allt, bara likhet...
- Efter flera årtiondens... - Han har besvarat er fråga.
Detta tilläggsförslag har inget att göra med rasjämställdhet.
- Jag tror inte på jämlikhet på alla... - Ni har länge insisterat, eller hur...
- utan bara ifråga om lagen... - att den mörkfärgade rasen...
- och inget mer. - inte är annorlunda än den vita.
Vem hade gissat att den gamla mardrömmen var kapabel till en sådan kontroll?
- Han kanske blir politiker en dag. - Jag måste gå.
Era desperata försök att vilseleda oss är ovärdigt en representant.
Det är faktiskt ovärdigt en vit man.
Hur kan jag påstå att alla är skapade lika
när det här framför mig står ett stinkande
moraliskt lik av en gentleman från Ohio, som bevis på att några är underlägsna.
Utrustad av sin skapare med dumhet, omottaglig för förnuft
med kallt, blekt slem i sina ådror istället för varmt, rött blod.
Ni är mer en reptil än en man, George,
så låg och platt att inte en gång en fot kan krossa er.
Hur vågar ni!
Även ni, Pendleton,
som skulle ha blivit dömd för förräderi för länge sedan
även ni, som är ovärdig och värdelös, skall behandlas lika inför lagen.
Så igen, och igen och igen, säger jag:
Jag håller inte på likhet i allt
bara likhet inför lagen.
Herr talman, kan ni tillåta denna vedervärdiga, tölpaktiga man
att baktala och hota mig och...
Ni frågade om jag någonsin har blivit överraskad.
Idag... Mr. Stevens, blev jag överraskad.
Ni har lett kampen för jämställdhet mellan raserna i trettio år.
Grunden för varje hopp om detta lands framtid,
och ni förnekade negrerna jämställdhet! Jag mår illa.
Ni vägrade säga att alla människor är...ja, människor!
Har ni förlorat er själ, Mr. Stevens?
- Finns det inget som ni inte skulle kunna säga?
- Jag är ledsen att ni mår illa, Asa, det måste vara obehagligt.
Jag vill att förslaget om tillägg godkänns så att konstitutionens första
och enda omnämnande av slaveriet är dess absoluta förbud mot det.
Detta lagförslag som jag har kämpat för under hela mitt liv
och vilket otaliga färgade män och kvinnor har kämpat och dött för,
och nu hundratusentals soldater. Nej, sir, nej.
Det finns så att säga nästan inget som jag inte skulle kunna säga.
Jag går inte in.
Du sa att du ville hjälpa mig.
Det är... det är bara ett klumpigt försök att avskräcka mig.
Jag har varit på sjukhus, jag har sett operationer.
Jag har besökt malariabarackerna tillsammans med mamma.
Hon sa att du inte följde med in.
Jag smet in efteråt. Jag har sett hur det är och detta förändrar ingenting.
Hur som helst så är jag glad över att ha ditt sällskap.
- God morgon, Jim. - God morgon, Mr. President.
Trevligt att se er igen.
Första frågan: får ni tillräckligt att äta?
- Vad heter ni, soldat? - Robert. - Robert. Trevligt att träffas, Robert.
Berätta er namn efterhand så att jag vet vem jag talar med. Kevin
- Vi har träffats tidigare. - Mr. President...
Se till att ni får kött, jag skulle inte ha något emot...
Vad är det som är på tok, Bob?
Jag måste göra det och jag kommer att göra det, även utan ditt godkännande.
Samma ord har sagts av hur många söner
till hur många fäder sedan kriget började?
"Jag behöver inte ditt tillstånd, din eländige gamla man
jag tar värvning i alla fall". Vad skulle de otaliga fäderna inte göra
för att kunna säga till sina söner som jag nu säger till min:
Jag är överbefälhavare, så saken är den, att utan mitt tillstånd
anmäler du dig inte till något någonstans, unge man.
Det är mamma du är rädd för, inte för att jag ska dö.
Jag måste göra det! Och jag kommer att göra det!
Annars kommer jag att skämmas över mig själv resten av livet.
Huruvida man slogs eller ej är vad som kommer att spela roll.
Och inte bara för andra, utan också för mig själv.
Jag är inte du, pappa, kan inte vara det. Men jag vill inte vara ingenting.
Han klarar sig, Molly. City Point är långt från frontlinjen och striderna.
Han kommer att vara adjutant och budbärare åt General Grant.
Kriget kommer att ta vår son! En prickskytt, en granat eller tyfus!
Samma som tog Willie, tar hundratals pojkar varje dag!
Han kommer att dö utan anledning och hur kommer jag någonsin kunna förlåta dig?
För de flesta män är den förstfödde deras favorit, men du
har alltid skuldbelagt Robert för att han har blivit född
för att fånga dig i ett äktenskap som bara har gett dig sorg
- och som du har ångrat. - Det är över huvud taget inte sant.
Om blodet från Cold Harbor är på dina händer som på Grants, Gud hjälpe oss,
så kommer vi att få betala med oceaner av spillt blod, som du har sanktionerat
och de otaliga liken. Vi kommer att få betala med vår sons...
Bara denna enda gång, Mrs. Lincoln. Ta en liberal, inte självisk ståndpunkt.
Robert kommer aldrig förlåta sig själv. Tror du att han kommer att förlåta oss
om vi fortsätter att kväva hans mycket naturliga ambitioner?
Och om jag nu vägrar göra som du säger?
Om jag inte vill plocka upp det gamla slitna korset
kommer du att hota mig med dårhuset igen
som du gjorde när jag inte kunde sluta gråta över Willie,
då jag visade dig hur ett krossat hjärta verkligen ser ut
och du hade inte mod nog att hjälpa mig...
Det stämmer. När du inte ens kunde trösta Tad...
- Jag var i rummet med Willie, - som inte bara var allvarligt sjuk,
- han dog i mina armar! - men förtvivlad av sorg? Men din sorg
- Din sorg, din omåttliga sorg! - Hur vågar du säga så åt mig?
- Och hans mamma lät honom inte nära sig - Jag kunde inte släppa in Tad!
-för hon skriker från morgon till kväll. - Jag kunde inte riskera att han...
- se hur arg jag var - sprang runt i korridorerna
skrek åt skuggor, möbler och spöken!
Jag borde ha gjort det för Tads skull
för allas förbannade skull, skulle jag ha skickat dig till dårhuset!
Gör det då!
Gör det! Du ska inte hota mig. Gör det den här gången. Lås in mig!
Det blir du tvungen att göra, jag svär! Om Robert dödas...
Jag kunde inte acceptera att du sörjde Willie så mycket
eftersom jag inte kunde tillåta mig själv att göra det.
även om jag skulle vilja, Mary.
Jag ville krypa under jorden, in i graven till kistan.
Det vill jag fortfarande. Varje dag.
Så försök inte lära mig något om sorg.
Jag måste fatta mina beslut, Bob måste fatta sina och du dina.
Och vi måste bära inom oss, hålla och bära vad vi behöver
Vad jag bär inom mig måste du tillåta mig bära.
ensam som jag måste. Och bara du, Mary,
bara du... kan lätta på den bördan.
eller göra den outhärdlig. Det är ditt val.
Du tror att jag inte känner till vad du har på gång
för du har inte berättat för mig om planerna som du borde.
När blev jag senast lurad så lätt?
Jag tror på dig när du menar att förändringar i konstitutionen
och avskaffandet av slaveriet kommer att få slut på kriget.
Och eftersom du sänder min son ut i kriget,
ve dig, om du misslyckas med att få igenom tillägget.
Seward vill inte att jag ska lämna några leriga fotspår över hela staden.
Ingen vet bättre än du
hur man träder på förrädiska stigar.
Seward kan inte göra det. Du måste.
För får du inte de nödvändiga rösterna
ve dig, då får du stå till svars inför mig.
Jag vet att omröstningen är om bara fyra dagar.
Jag vet att ni är bekymrad. Tack för att ni bryr er om det här.
och jag vill att ni ska veta att de kommer att godkänna det.
Gud kommer att sörja för det.
Jag avundas honom inte hans uppgift.
Jag önskar att Han hade valt ett annat verktyg för detta syfte
som var lättare att hantera än representanthuset
Då kommer ni att se till att det blir bra.
Är ni rädd för hur framtiden ser ut för ert folk?
Om vi lyckas?
De vita vill inte ha oss här.
- Många vill inte. - Vad vill ni?
Jag känner er inte, Mrs. Keckley. Inte någon av er.
Ni är bekant med mig precis som alla andra.
Missanpassade, fattiga, kala, kluvna varelser som vi alla är.
Ni har rätt att förvänta vad jag också själv förväntar mig.
Och våra förväntningar är sannolikt inte obegripliga för varandra.
Jag antar att jag vänjer mig vid er.
Men vad ni är för nationen och vad som kommer att bli av er
när slaveriet en dag är borta, det vet jag inte.
Vad som kommer att bli av mitt folk kan jag inte säga.
Jag har aldrig hört någon fråga vad frihet för med sig. Frihet är viktigast.
Min son dog när han kämpade för Unionen.
När han bar den blå uniformen. Han dog för friheten.
Och jag är hans mor.
Det är vad jag är för nationen, Mr. Lincoln.
Vad annars måste jag vara?
Min hand kommer att vara stolt om ungefär fem sekunder!
- Kommer den? Vad har du på gång? - Låt oss se hur stolt du kan bli.
- Det där fickuret, är det av guld? - Håll dina ögon borta från min ficka.
- Mina herrar...Ni har en besökare. - Par i nior!
- Åt helvete! Jag skulle inte satsa emot, Mr...?
- W.N. Bilbo. - Ja, Mr. Bilbo.
Ta inte illa upp, men Mr. Seward har förbjudit oss att nämna ert namn.
Han tillåter inte ens 50 centmynt eftersom de har en bild av ert ansikte.
Utrikesministern berättade att ni har säkrat 11 demokrater.
Ni har ingen anledning att vara uppmuntrad.
Får vi sparken?
"Vi har hört midnattsklockorna ringa, Mäster Shallow."
Jag har kommit för att upplysa er om att räkenskapens timme är slagen.
Vi fattas fortfarande demokrater. Jobben är inte nog för att få över dem.
De behöver något mer...övertygande, Mr. President.
Vill ni göra mig en tjänst? Jag skummade igenom tidningen i morse.
Curtin ska utropa vinnaren i det omstridda valet till kongressen för...
- Pennsylvanias 16:e distrikt. - Vilken glädje att bli förstådd.
Åk till Philadelphia, få tag på guvernören...
- Skicka Latham. Eller Schell. - Nej, han ordnar det...
Hans motståndare hävdar att han har vunnit. Han heter...
- Han är demokrat. - Det förstår jag.
- Löjligt namn. - Aningen löjligt.
Säg guvernör Curtin att jag skulle uppskatta
om han inbjöd representanthuset att avgöra vem som vann.
Han har rätt att göra det. Han kommer att gå med på det.
Ge sedan Coffroth rådet att om han vill behålla sin plats
så borde han besöka Thaddeus Stevens.
Oh, stackars Coffroth!
Det är öppet!
Är ni Canfrey?
Coffroth, Mr. Stevens, Alexander Coffroth, jag är...
Representerar vi samma stat?
J-ja, sir, vi sitter bara tre bord ifrån varandra.
Jag har inte lagt märke till er, jag är...
republikan, och ni Coughdrop, är ni demokrat?
Den moderna travestin av Thomas Jefferson's politiska organisation
som ni har fäst er vid, har fräckheten att kalla sig det demokratiska partiet.
Ni är Dem-O-krat.
- Vad är det som är fel med er? - Jag kände, um, förut, jag...
Strunt samma, Coffsnot, ni blev snöpligt slagna i talarstolen
i november-valet av er värdiga utmanare, en republikan
Nej, sir, jag blev inte slagen!
- Han ville stjäla min plats! - Vår stats guvernör är... demokrat?
Nej, han är...en...
- Re. Pub. - Re. Pub.
- Li. Kan. - Li. Kan. Republikan.
Det här är en retorisk övning. Och kongressen styrs av vilket parti? Ert?
Ert parti blev slaget. Era utmanares parti styr nu Huset.
och därigenom valkommittén, så ni har blivit slagna.
Ni kommer snart att skickas hem i vanära. Om inte...
Jag kommer omedelbart bli republikan och rösta jag på...
- NEJ! - Coffroth... kommer att rösta ja,
men Coffroth kommer att förbli demokrat tills efter han har röstat.
Varför vänta? Vi vill visa att tillägget har stöd från båda partier, idiot.
Till nästa kongressmöte, när jag säger till, så byter ni parti.
Gratulationer till er seger och ge er iväg.
Ge mig namnen på alla andra som ni har jagat.
- George Yeaman. - Ja. Yeaman.
- Bland andra. - Men Yeaman, det räknas.
- Y-E-A-M-A-N. - Jag har det.
Kentucky.
Jag kan inte rösta för tillägget, Mr. Lincoln.
Jag såg en gång en pråm, Mr. Yeaman, fylld med färgade män i kedjor
på väg nedför Mississippi-floden till slavmarknaden i New Orleans.
Jag mådde illa. Och dessutom kastade det
en skugga över mina ögon.
Slaveriet har bekymrat mig så länge jag kan minnas.
På sätt och vis bekymrade det aldrig min far
fastän han hatade det, på sitt eget vis.
Han visste att inga småbrukare kunde konkurrera med slavplantagerna.
Han flyttade oss från Kentucky...
så vi kom bort från dem. Han ville att Indiana skulle förbli fritt.
Han var ingen vänlig man,
men det fanns en oförfinad moralisk önskan om rättvisa, om frihet i honom.
Jag skulle tro att jag lärde mig det av honom om än inte mycket annat.
Vi höll inte av varandra, Mr. Yeaman.
- Det var tråkigt att höra. - Kärleksfull vänlighet
denna vardagliga sak lärde jag mig av andra.
- Det är jag tacksam för. - Jag hatar det också, slaveriet, men
vi är inte alls förberedda för frigörelsen.
- Det finns för många frågor... - Vi är inte heller förberedda på fred.
När det sker kommer det ge oss fler problem och faror än vi någonsin
har sett under kriget. Trots att det har varit blodigt.
Vi måste improvisera och experimentera med
vad det är, när det sker.
Jag läste ert tal, George. Negrer och rösträtt. Det är förbryllande.
Nej, nej, men negrerna kan inte rösta, Mr. Lincoln.
Ni föreslår väl inte att de svarta får rättigheter...
Jag ber er bara frigöra er från slaverimakten.
Jag låter er veta när jag har ett erbjudande om kapitulation på mitt bord
Vad som ligger framför oss nu är omröstningen om det 13:e tillägget.
Det kommer att bli ett väldigt jämnt lopp.
Se vad ni kan göra.
Jag ser ingen mening i varför han dog.
Mr. Lincoln, jag hatar dem alla, alla svarta människor.
Jag är en fördomsfull man.
Jag skulle ändra er om jag kunde, men det är inte därför jag har kommit.
Jag kanske har fel, men jag förväntar att de färgade kommer att bli fria.
Och när det sker, så är den enkla sanningen, att det var er brors
mod och hans död som hjälpte oss genomföra det.
Bara ni kan avgöra om det betyder något för er.
Mina tankar går till er familj.
Vi har hanterat våra medlemmar ganska bra.
Ni har inte haft några avhopp från den republikanska högern som har stört er.
Angående vad ni lovade
var tusan är kommissionärerna?
God Gud, det är sant!
Ni ljög för mig, Mr. Lincoln!
Ni undvek min förfrågan om förnekande av att det finns ett
fredsförslag från konfederationen, för det finns ett!
Vi kommer med säkerhet att förlora det hela.
Vi behöver inget förbannat tillägg. Låt konstitutionen vara i fred!
- Denna fredskommission samlas idag... - Stat för stat blir de utplånade...
Jag kan inte lyssna på det här längre.
Jag kan inte genomföra en endaste sak av mänsklig betydelse eller värde
förrän slaveriet är avskaffat och vi avslutar detta förödande krig.
och vare sig ni eller någon annan vet det, så vet jag att jag behöver det här!
Detta tillägg är botemedlet!
Vi har gått ut på världens scen nu, nu!
Med den mänskliga värdighetens öde i våra händer.
Blod har spillts för att ge oss denna möjlighet. Nu, nu, nu!
Men ni klagar och häcklar och undviker det
som en hop med obetydliga gamla dårar!
Se vad som ligger framför er! Se det här och nu! Det är det svåraste.
Det enda som betyder något!
Avskaffandet av slaveriet genom en konstitutionell bestämmelse
avgör alla kommande tiders öde,
inte bara för nuvarande miljoner slavar,
utan också för miljoner ofödda.
Två röster står i vägen för det och de rösterna måste vi skaffa fram!
Vi behöver två ja-röster, tre blanka
eller fyra ja och ytterligare en blank för att tillägget ska kunna klubbas.
Ni har en natt och en dag och en natt och åtskilliga goda timmar
- så försvinn härifrån och få tag på dem!
- Ja, men hur? - Med djärvhet.
Jag är president över Amerikas Förenta Stater
och besitter en enorm makt!
Ni kommer att skaffa fram rösterna.
PÅ MORGONEN DAGEN FÖR OMRÖSTNINGEN 31 JANUARI, 1865
Välkomna, mina damer och herrar
för första gången i historien, i detta folkets kammare, till ert hus.
Mr. Ashley, ni har ordet.
I fråga om förslaget som vi har framför oss,
ett trettonde tillägg till vår konstitution,
som godkändes av senaten i fjol
och som under de senaste veckorna har debatterats av
denna aktningsvärda församling. Idag ska vi ha omröstning.
Vi har kommit överens om att nu höra de avslutande korta anförandena
som börjar med George Pendleton från Ohio.
Jag har just mottagit...
bekräftelse om vad som tidigare ryktats! Skriftliga vittnesmål!
Från lojala medborgare som nyligen har återvänt från Richmond.
De vittnar om att kommissionärer verkligen
har gett sig norrut och bör nu ha anlänt till Washington
med ett erbjudande om ett omedelbart slut på inbördeskriget.
Finns det delegater från Sydstaterna i huvudstaden?
Jag har ingen aning om var de är eller om de har anlänt.
Om de har anlänt? Jag vädjar till mina demokratiska kollegor
till alla republikanska representanter som önskar fred:
Skjut upp omröstningen tills vi har svar från presidenten.
Skjut upp omröstningen! Skjut upp omröstningen!
Mina herrar!
Jag har kommit med ett förslag. Vill någon stödja mitt förslag?
Skjut upp omröstningen! Skjut upp omröstningen!
Mina herrar,
Den konservativa gruppen av gräns- och västliga republikaner
kan inte godkänna detta tillägg, som vi tvivlar mycket på,...
om dess framgång förhindras av ett fredsanbud.
Tillsammans med våra demokratiska kollegor
stöder jag förslaget om ett uppskjutande.
Det innebär att det inte finns några fredkommissionärer i stan. Fort!
Är detta exakt det som Mr. Wood vill att jag ska svara på?
Är det ordagrant precis den försäkran som han kräver av mig?
Ja, sir.
Var snäll och ge den här till Mr. Ashley.
Jag känner att jag måste säga, Mr. Lincoln, att detta...
- Skulle ni vilja gå ut? - Ska ni ha en pratstund nu-
-när hela representanthuset väntar på det?
Att ljuga inför kongressen är...
- Det är, det är... - Det är åtalbart.
Jag har inte ljugit.
Men de finns! Det finns en delegation från Richmond!
Ge mig lappen, Johnnie.
Ge den till Mr. Ashley.
Från presidenten: Så vitt jag vet finns det inga fredskommissionärer i staden
och det är osannolikt att de finns.
Så vitt jag vet!? Det betyder ingenting!
Finns det kommissionärer från Södern eller finns de inte?
Presidenten har besvarat frågan, sir. Ert fredsanbud är ett påhitt!
Det är inte ett förnekande, det är en advokats undanmanöver!
Mr. Haddam, är er partigrupp nöjd?
Det konservativa republikanerna är nöjda och vi tackar Mr. Lincoln.
Jag föreslår att vi skrinlägger Mr. Woods förslag.
Skrinlagt!
Talman Colfax, jag övergår till den väsentliga frågan.
Ett förslag har framlagts att genomföra omröstning om det trettonde tillägget.
- Är det någon som stöder detta? - Jag stöder det.
- Således önskat, således beordrat. - Sekreteraren kommer... Tystnad, tack.
Sekreteraren kommer nu att sammankalla till omröstning.
Vi börjar med Connecticut. Mr. Augustus Benjamin,
angående tillägget, vad säger ni?
Nej!
- Mr. Arthur Bentleigh. - Nej!
Mr. John Ellis, vad säger ni?
- Ja. - Vad?
- Missouri nästa. Mr. Walter Appleton. - Jag röstar nej!
Mr. Josiah Burton.
Beanpole Burton gläder sig över att rösta ja!
- Staten New Jersey. Mr. Nehemiah Cleary - Nej.
- Mr. James Martinson. - Mr. Martinson har bett mig meddela-
- att han är indisponibel... och han avstår från att rösta.
- Mr. Austin J. Roberts. - Likaså indisponibel och avstår.
Illinois avslutat.
- Mr. Harold Hollister, hur röstar ni? - Nej.
Mr. Hutton? Mr. William Hutton, lägg er röst.
William Hutton, som i detta ögonblick minns sin älskade bror Fredrick,
röstar emot tillägget.
Webster Allen röstar nej.
Webster Allen... Illinois... demokrat... röstar...
Nej.
Halberd Law... Indiana... demokrat... röstar... nej.
- Archibald Moran... - Ja.
Ambrose Bailer... ja.
- Mr. Walter H. Washburn. - Röstar nej.
Och Mr. George Yeaman, hur röstar ni?
Ursäkta Mr. Yeaman, jag hörde inte hur ni röstade.
Jag sa ja, Mr. McPherson.
- JA! - Förrädare!
8 TILL FÖR ATT VINNA
Ordning i kammaren!
Mr. MacPherson, ni kan fortsätta.
Mr. Clay R. Hawkins från Ohio.
För tusan, jag röstar ja.
Jag struntar i det, skjut ihjäl mig! Skjut ihjäl mig, jag röstar ja!
Mr. Edwin F. LeClerk.
Nej!
Ah vad fan, skjut ihjäl mig också. Ja!
Jag menar... Avstår. Avstår.
Mr. Alexander Coffroth.
Jag... röstar... ja.
Ja.
James... Brooks... Nej.
Josiah... Grinnell... Ja.
Meyer... Straus... - Nej..
Mr. Joseph Marstern? Mr. Chilton A. Elliot?
- Mr. Daniel G. Stuart? - Jag röstar ja.
Mr. Howard Guilefoyle. John F. McKenzie.
Andrew E. Fink. Mr. John A. Kassim.
Mr. Hanready. Och Mr. Rufus Warren?
Efter namnupprop är omröstningen avslutad.
Herr sekreterare... Var snäll och ropa upp mitt namn Jag vill rösta.
Jag protesterar! Talmannen röstar inte!
- Talmannen röstar om han så önskar. - Det är högst ovanligt, sir.
Detta är inte vanligt, Mr. Pendleton. Detta är historia.
Hur röstar Mr. Schuyler Colfax?
Ja, förstås.
Sammanställning av röstresultatet.
Åtta frånvarande eller inte röstande
femtiosex röster emot
119 röster för med en marginal av två röster...
Ashley, den här gången ordnade vi det!
Gratulerar, herr talman. Förslaget, Mr. McPherson, kan jag få...?
Det är det officiella lagförslaget. Jag lämnar tillbaka det i morgon.
Vikt... men oskatt.
En gåva till dig.
Den största milstolpen under den nittonde århundradet,
godkänd genom korruption, bistådd och tillskyndad
av den renaste mannen i Amerika.
Jag önskar att du kunde ha varit med.
- Jag önskar att jag kunde. - Det var ett spektakel.
Du kan inte ta med din hushållerska till Huset.
Jag vill inte ge dem anledning till sladder. Det här räcker.
Det här är...
Det är mer än nog för nu.
Läs igenom det för mig, min älskade.
- Föreslaget. Godkänt. - Och godkänt.
Ett tillägg till Amerikas Förenta Staters konstitution.
Sektion ett: varken slaveri eller ofrivillig träldom
förutom som straff för ett brott
där personen har blivit behörigt dömd
får existera i USA
eller någon annan plats som sorterar under dess jurisdiktion.
- Sektion två. - Kongressen ska ha makt
att upprätthålla respekten för detta tillägg genom lämplig lagstiftning.
Låt mig vara rakt på sak:
Kommer Sydstaterna att återfå sin tidigare ställning i Unionen
fort nog för att vi ska kunna förhindra godkännandet av det 13:e tillägget?
Jag önskar omedelbar fred. - Ja, och...?
Jag vill att era staters praktiska relationer
med Unionen omedelbart återupprättas.
Om ni skulle kunna ge mig detta skriftligt,
såsom vicepresident i Konfederationen, kommer jag
skyndsamt ge dokumentet till Jefferson Davis.
Kapitulera så kan vi diskutera återupprättelsen.
Kapitulation kommer inte på tal
såvida ni inte skriftligen kan garantera
att vi blir inkorporerade i tid för att stoppa tillägget.
Detta är en erövrares arroganta krav.
Ni kommer inte att vara ett erövrat folk, Ni kommer att vara medborgare.
Återbördade till konstitutionens lagar och garanterade rättigheter.
Som nu utsläcker slaveriet och med det vår ekonomi.
Våra lagar kommer att bestämmas av en kongress fylld av revanschlystna yankees
Alla våra rättigheter kommer att underställas en Högsta Domstol
fylld av förbannade republikanska radikaler.
Alla våra traditioner kommer att utplånas.
Vi kommer inte att känna igen oss själva längre.
Vi är inte här för att diskutera återuppbyggnad.
Vi har ingen legal grund för det, men jag vill inte förhandla oärligt.
Nordstaterna kommer att godkänna det. Det flesta av dem.
Som jag ser det återstår för två av Sydstaterna att göra detsamma.
även efter att de har återinträtt. Och jag har arbetat på det.
- Tennessee och Louisiana. - Högst sannolikt även Arkansas.
Det kommer att stadfästas. Slaveriet...är över.
Om vi underkastar oss lagen, Alex,
och till och med går med på att förlora vår frihet...
vår frihet att förtrycka, till exempel...
kanske vi upptäcker friheter som tidigare var okända för oss.
Om ni hade bibehållit er tro på den demokratiska processen
- hur frustrerande det än kan vara... - Bespara oss åtminstone er fromhet.
Besegrade ni oss med valsedlar?
Hur har ni hållit samman Unionen? Med demokrati?
Hur många hundratusen har dött under ert styre?
Er union är sammanhållen genom kanoneld och död.
Ni kanske har rätt.
Men antag att allt vi har gjort är att visa världen att demokrati inte är kaos,
att det finns en stor osynlig styrka i ett folks förening.
Antag att folk kan utstå hemska uppoffringar och trots det samexistera.
Visar inte det att idén om demokrati är värd att sträva efter
så att vi till slut blir värdiga den?
I alla fall, vad som kan bevisas genom blod och uppoffringar
måste ha bevisats vid det här laget.
Skall vi stoppa denna blodspillan?
UTANFÖR PETERSBURG, VIRGINIA 3 APRIL
När han kapitulerar, så skicka hem hans pojkar
till deras gårdar, till deras affärer,
Ja sir... som vi diskuterade.
Storsinthet i allt. Inga straff. Jag vill inte ha det så.
Och ledarna, Jeff och de andra, om de flyr, lämnar landet-
-när jag vänder ryggen till, så blir jag inte upprörd för det.
När freden kommer får det inte bara vara hängningar.
Ni ser tio år äldre ut än ni gjorde för ett år sedan.
Ansträngningarna har satt sina spår.
Jag har aldrig sett något liknande vad jag har sett idag.
Jag har aldrig sett något liknande.
Ni har alltid vetat hur... hur detta skulle bli.
Påträngande och motbjudande.
Ni måste ha känt behov av att se det på nära håll när ni beslöt att komma hit.
Vi har möjliggjort för varandra att göra förfärliga saker.
Och vi vann kriget. Nu måste ni leda oss ur det.
APPOMATTOX DOMSTOL, VIRGINIA 9 APRIL, 1865.
Har du lust att resa?
Det skulle jag vilja. Västerut med järnvägen.
Utomlands.
Det Heliga Landet.
Mycket gudfruktigt för en man som tar sin fru på en vagnstur på Långfredagen.
Jerusalem. Där David och Solomon trädde sina steg.
Jag drömmer om att... gå runt i den uråldriga staden.
Folk kommer att jag var galen och att jag förstörde din lycka.
De som tror så förstår inte, Molly.
När de ser på dig,
och vad det har kostat att leva mitt i allt detta
så kommer de undra över det. De kommer att fundera över dig, det borde de.
Men de borde också se på den beklagansvärda kvinnan vid din sida,
om de vill förstå hur detta egentligen var.
- För vanlig person, någon annan än dig. - Vi måste försöka vara lyckligare.
Det måste vi. Båda två. Vi har haft det eländigt så länge.
Jag sa att vissa färgade män,
de intelligenta, de utbildade och veteranerna. Jag gjorde det förbehållet.
Mr. Stevens är rasande. Han vill veta varför ni gjorde det.
Ingen har hört den intelligenta eller utbildade delen.
Allt de hörde var första gången en president någonsin nämnde
omröstning för negrer.
Inte desto mindre önskar jag att jag hade nämnt det i ett bättre tal.
Mr. Stevens vill också veta varför ni inte gav ett bättre tal.
Mrs. Lincoln väntar i vagnen. Hon vill att jag påminner er om tiden
och att ni måste hämta Miss Harris och Major Rathbone.
- Är hon sur? - Nej, sir.
Tack, Mr. Slade.
Jag antar att det är dags att ge sig iväg fast jag hade hellre stannat.
Presidenten har skjutits!
Presidenten har skjutits på Fords Theater!
Det är... 7:22 på morgonen
Lördagen den 15 april. Det är över.
Presidenten har dött.
Nu tillhör han historien.
Hängivet hoppas vi, innerligt ber vi,
att detta krigs stora lidande snart är över.
Men önskar Gud att det fortsätter,
tills all rikedom som har samlats av slavägarna
genom 250 års av orättfärdighet är uttömd
och tills varje droppe blod utgjuten genom piskan
är återbetald med en annan utgjuten med svärdet.
som det blev sagt för 3000 år sedan och fortfarande måste sägas:
"Herrens domar är sanna, och rättfärdiga."
Utan illvilja mot någon,
med barmhärtighet för alla,
med beslutsamhet för ögonen såsom Gud låter oss se det.
Låt oss sträva efter att avsluta det arbete som vi har framför oss.
Att lägga om nationens sår,
att ta hand om han som har kämpat i kriget
och för hans änka och faderlösa barn.
Att göra allt för att uppnå och vårda
en rättvis och varaktig fred med varandra
och alla andra nationer.
Översättning: Karolus Synk och tidskorigering: tEAM-iNCET
ww.SweSUB.nu - För bättre texter