Nå, okay. Det er da dejligt. Måske skulle vi fejre det med en kop kaffe?
Men jeg skal nok lave den. Jo. Og så vasker du op.
Jeg gider ikke vaske op mere i dag.
Det her er bedre.
- Sådan. - Du er rigtig dygtig.
Indtil videre har jeg ikke fundet et arbejde inden for mit fag.
Men jeg trives her. Jeg kan lide den friske luft og ungerne.
Og alle de flotte mænd.
Du er sød.
Hvorfor ringer du aldrig?
- Hvabehar? - Hvorfor ringer du aldrig?
- Jeg har jo ikke dit nummer. - Du kan vel se det på telefonen?
- Ja, det kan jeg. - Så ring til mig.
Hallo, det er nadja.
- Hvem? - Det er mig.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
- Okay. - Hvad laver du?
Jeg er til møde.
- Nej, det er jeg egentlig ikke... - Til møde?
Jeg er glad for, at du ringede.
- Skal vi mødes? - Lad os det.
- Har du ventet længe? - Ja.
Undskyld.
Det er min hund, Fanny.
Det er mit køkken. Vil du have noget kaffe?
Nej.
Det har hun gjort, siden hun var et år. Fanny! Hun vil se det igen.
- Hun vil gerne se det igen. - Okay.
- Og hvor sover hunden? - Nedenunder.
- God ide. - Ja. Jeg kaster bolden. Nej...
Godt.
- Kan du se noget? - Jeg kan se dig.
Du kvæler mig ikke, vel?
- Sokker eller ej? - Sokker.
Undskyld. Men... Det er da for langt ude.
Af hvem?
- Skal jeg tale engelsk? - Nej, det gør ikke noget.
Mareridt, altså.
Hvorfor er jeg her?
Er Lucas din kæreste?
Jeg siger det på engelsk...
Det er vores pligt at informere myndighederne i sådanne sager.
I alvorlige sager som denne.
Okay. Hvorfor?
Jeg tror ikke, at nogen her længere er i tvivl om -
- hvad Lucas har gjort.
Måske har hun brug for tid.
Lucas... Har du rørt den pige?
Du er ikke syg, vel?
Nej...
Jeg er bare lidt... forvirret.
Ikke noget. Undskyld. Det er lige meget.
Nej.
Hold op!
Hvorfor gør du det her?
Hej, hvordan går det?
Danske tekster: Oneliner