Det sies at blod er tykkere enn vann.
Det forteller hvem vi er.
Det forener oss. Det forbanner oss.
Kom, kjære. Kom, Barnabas.
For noen betyr blod et liv med velstand og privilegier.
For andre, et liv med trelldom.
Angelique, hvor ofte må jeg si at du ikke skal stirre?
Husk hvor du hører hjemme.
Da jeg var barn, brakte min far oss til Den nye verden-
-for å utvide Collins-familiens imperium.
Vi brakte engelsk industri til Maines villmark-
-og bygde opp en fiskevirksomhet som Amerika aldri før hadde sett.
ETT ÅR SENERE
Man bør være stolt over hva man har skapt.
Men husk, Barnabas, familien er den eneste virkelige rikdommen.
Idet virksomheten vår vokste, gjorde byen Collinsport det samme.
Vi bestemte oss for å slå røtter permanent.
Vi brukte de neste 15 årene på å bygge vårt elskede hjem,-
-Collinwood.
Men ikke alle tok del i vår families framgang.
Je t'aime.
Si til meg: "Jeg elsker deg, Angelique. Jeg vil ha deg."
Angelique...
Jeg beklager, min kjære, men...
...det hadde vært en løgn.
La de høye herrer falle ned
Arrogante skapninger, ned på kne
Jeg trodde ikke at mine foreldres død var en ulykke-
-og ble som besatt av svart magi og eldgamle forbannelser.
"Og der, over helvetes porter..."
"...fant han et brev."
"Et brev med Satans virkelige navn..."
"...Mefistofeles."
Men selv da, under sorgens tunge bør, var ikke alt bare mørkt.
Jeg hadde funnet mitt livs kjærlighet.
Lov at vi alltid vil være sammen.
Gud er mitt vitne, Josette. Jeg sverger på det.
Av alle tjenerne jeg kunne ha avvist og alle hjertene jeg kunne ha knust-
-fikk jeg den med hemmeligheten.
Jeg fikk heksen.
Hvis han en annen velger
Som hjertet hans skal fø
Magi skal han da svelge
Så alt han elsker, vil...
...dø
Under Angeliques forheksing gikk Josette mot Widow's Hill.
Her hadde mange fortvilte sjeler hoppet i døden.
Josette!
Josette.
Hjelp meg.
Josette!
Hva har du gjort?!
Angelique hadde forvandlet meg til en vampyr,-
-slik at min lidelse aldri skulle ta slutt.
Der er monsteret.
Hun visste at jeg aldri ville tilhøre henne-
-så Angelique vendte byfolkene mot meg-
-og dømte meg til å lide alene, i mørket...
Slipp meg ut!
...til evig tid.
Slipp meg ut!
Slipp meg fri!
GUVERNANTE ØNSKET COLLINWOOD GODS
Hallo, jeg heter Maggie Ev...
Hallo, jeg heter Victoria Winters.
Kall meg Vicky.
Så hvor kommer du fra, Veronica?
New York. Og jeg heter Victoria.
"Og jeg heter Victoria." Jeg elsker denne dama!
-New York er intenst, hva? -Jo da.
Hvorfor er en jente fra New York ute på landsbygden?
På grunn av en gammel venn.
Ta det kult.
Ha det bra, Veronica.
Hallo, jeg er Victoria Winters.
Gratulerer.
Jeg skal treffe miss Stoddard angående stillingen som guvernante.
Å ja... Vi har ventet på deg.
Kom.
Beklager at jeg ikke hentet deg. Bilen er i stykker.
Miss Elizabeth vil ikke bruke penger på å reparere den.
-Det er nydelig her. -Det er et slit å tørke støv.
Stedet ble laget for en stab på hundre stykker.
Nå består staben av meg. Meg og Mrs. Johnson.
Hun er like nyttig som en bøtte uten bunn.
Men ikke alle familier har et hus som dette.
Eller en by oppkalt etter seg.
-Unnskyld? -Collins? Collinsport?
Det tenkte jeg ikke på.
Hvem er det?
Barnaby, kanskje?
Noe med "Barn". En av de viktige fra gamle dager.
Da de var veldig rike.
Barnabas.
Han het Barnabas Collins.
Han var den flotteste mannen i familien.
Velkommen til Collinwood. Du får se oss for deg i bedre tider.
Huset har 200 rom. De fleste er stengt for å spare på oppvarming.
Vi går aldri inn i den gamle fløyen lenger.
Sett deg ned.
Vi er jo bare syv stykker her.
Min datter Carolyn og jeg. Min bror Roger og hans sønn David.
Willie, som du har truffet.
Mrs. Johnson og dr. Hoffman.
Hun sover nok av seg en av sine legendariske bakruser.
Hvor er Davids mor, om jeg kan spørre om det?
Laura forsvant ute på havet...
...da David var fem år.
Det har vært vanskelig for ham å akseptere tapet.
Dr. Hoffman skulle jobbe med ham i en måned.
Det var tre år siden.
Jeg har et par spørsmål som ikke sto på søknaden.
Helt i orden.
-Hva synes du om presidenten? -Jeg har aldri møtt ham.
-Krigen? -Jeg ser ikke på TV.
-Er du for likestilling? -Aldri i verden.
Menn hadde blitt uhåndterlige.
Vi vil nok komme godt overens, miss Winters.
Vicky. Kall meg Vicky.
Carolyn.
Dette er miss Winters.
-Du er fra New York? -Ja.
Hvordan er Manhattan? Jeg skal bo der når jeg blir 16 år.
Carolyn fantaserer om at jeg vil tillate det.
Og mor fantaserer om at jeg ikke vil rømme ellers.
Så du skal være barnevakt for gærningen?
Hva har jeg sagt om det ordet?
-Jeg skal være Davids lærer. -Lykke til.
Ingen av de andre klarte mer enn en uke.
-Miss Winters. -Kall meg Vicky.
INGEN ADGANG
Skynd deg, Willie, jeg sulter i hjel.
Og er det nok en knusktørr grytestek...
-Hvem er dette? -Miss Winters, min bror Roger.
Hun er Davids nye guvernante.
Kall meg Vicky. Hyggelig å møte deg.
Ja... Ja... Hyggelig å møte deg.
Du er en løgner.
Jeg kan se det på ansiktet til en person.
Ditt sier:
"Jeg ser søt og uskyldig ut, men har hemmeligheter."
"Hemmeligheter som vil gjøre deg forferdet."
La henne være, Julia.
Du er legen.
Ja. Og du er "barnepiken", og hun er "hurpen".
Hvordan skal vi jenter komme oss fram hvis vi bare kaller hverandre ting?
Så, Vicky, hvor gikk du på...
Carolyn! Kan du skru ned det bråket?!
David, dette er Vicky, din nye guvernante.
Du ødela det! Jeg skulle skremme henne.
Hva sa jeg om hull i lakenene? De er laget av egyptisk bomull.
Jeg skulle skremme deg.
-Ble du skremt? -Vettskremt.
Du må ikke være hyggelig bare fordi han er sprø.
Carolyn...
Carolyn tar på seg selv. Hun høres ut som en katt.
-David! -Din lille dritt!
Carolyn! Nok, begge to!
Hvilken virksomhet driver familien med?
Sjømat, miss Winters. Vi hadde en stor hermetikkfabrikk.
-Vi eier fortsatt noen fiskebåter. -Rustne båter som ingen vil leie.
Davids mor er på bunnen av en.
Gå på rommet ditt, Carolyn.
Alle går på tå rundt ham, men ingen bryr seg om meg!
Hun døde ikke.
-Hun kan ikke. -Nok, David.
David tror at moren har en slags...
...periodisk udødelighet. Ganske fascinerende, faktisk.
Jeg føler henne.
Hun snakker med meg. Hele tiden.
Vel...
...jeg tror at spøkelser bare er folk som er i en annen dimensjon.
Noen har sterke nok antenner til å få kontakt.
-Det finnes vitenskapelige bevis som... -Takk, miss Winters.
David, du skremte meg.
Gjør du deg klar for Halloween?
Han kommer.
-Vi traff noe. -La oss grave det ut.
Hva i svarte er dette?
-En hovedgassrørledning? -Det skal ikke være noen her.
Du fleiper... Gi meg en boltesaks.
Herregud!
Løp!
Jeg beklager så mye.
Du aner ikke hvor tørst jeg er.
Mefistofeles!
Vis deg, Satan! Spott meg ei med ditt merkelige lys.
Underlig terreng.
Hva er dette?
Et skrømt nærmer seg.
Det er øynene til djevelen selv. Han skal bringe meg til min dom.
Gjør hva du vil, Lucifer. Min sjel er forberedt.
Drittsekk!
Mitt elskede Collinwood.
Hva har de gjort mot deg?
Hei, gresskar.
Frykt meg ei, dranker.
Du vil ikke komme til skade så lenge du forteller alt jeg trenger å vite.
Her er alt du trenger å vite.
Se på meg, boms.
Se inn i mine øyne-
-og fortell meg dine innerste tanker.
Våkn opp!
Godt gjort.
Fortell meg nå, Collins-familien...
Eksisterer de fortsatt?
Ja, det er fire av dem.
Takk og pris. Hvilken måned er dette?
Oktober. Derfor er det gresskar her.
-Hvilket år? -72. Vent. 71.
Ja... 1972.
1972?
Hør på meg, framtidsvesen.
Du skal være min lojale tjener-
-inntil den dagen jeg setter deg fri.
-Hva først, herre? -Du skal vaske meg, usling.
Og så skal du føre meg til Collins-familien.
Ok.
Har du noen gang sett en slik storslagenhet?
Hver dag.
Den perfekte foreningen av europeisk eleganse...
...og amerikansk driftighet.
Ni av de beste håndverkerne som verden har sett-
-mistet fingre, lemmer og liv-
-da de skar ut disse vakre søylene.
Og alle mente at det var verdt oppofrelsen.
Overdådigheten og kompleksiteten til denne storslåtte lysekronen...
...burde bare finnes i adelsstandens palasser.
Peisen-
-ble hugget ut av den mest utsøkte Carrara-marmoren-
-fra Firenze i Italia.
Hver skjøt inneholder en perle.
Er du stein?
De prøvde å steine meg, min kjære. Det fungerte ikke.
Når tillot de nattens kvinner på godset?
Carolyn.
-Se. -Å ja...
Forbløffende, ikke sant?
Verdt hver time med posering.
Tilgi meg. Mitt navn er Barnabas Collins.
Jeg er David Collins.
-Er vi...? -I slekt?
Fjerne slektninger, kan man si.
Det er en fornøyelse å møte deg, herr David.
Barn!
-Gå vekk fra ham. -Han kaller seg Barnabas Collins.
-Og han kalte meg visst "hore". -Det er nok, Carolyn.
Kan jeg få et ord?
Hvis dette er en spøk, så er den over nå.
Hvis du er ute etter penger, har du blitt feilinformert.
Uansett hvem du er, se aldri på barna igjen. Forstått?
Din hengivenhet til din familie-
-er beundringsverdig, frue.
Og dine mistanker-
-er forståelig.
En fremmed ankommer-
-og hevder at han er en fjern slektning.
Å betvile hans motiver er forventet.
Som en Collins...
...vet du nok om mørket som lenge har hjemsøkt vår familie.
Du tenker på forbannelsen vår.
Hekser, spøkelser og vampyrer.
Myter.
Og som så mange før deg, vil du hjelpe oss å bli kvitt dem.
Mot betaling, selvfølgelig.
Jeg kan bevise at jeg er annerledes.
For det første vil jeg ikke ha penger.
Jeg skal skaffe dem til veie.
For det andre-
-kjenner jeg husets kropp like godt som min egen.
Hver krok, hvert hjørne,-
-hver hemmelighet!
Jeg oppbevarer makramé der.
Skammelig misbruk.
Imponerende.
Men det finnes mange gamle hus med skjulte dører.
Jeg håper at du har en "for det tredje".
Så sannelig.
Si meg,-
-hva vet du-
-om Barnabas Collins?
Bare noen sagn.
Han var selvsikker og sterk.
Beundret av alle.
Men han trodde at det hvilte en forbannelse over familien.
Da foreldrene ble drept, ble han gal.
Han påsto at en heks hadde forvandlet ham til en vampyr.
Hva vet man om hans død?
Ingenting. Ikke noe som jeg kommer på.
Det, frue, er fordi han aldri døde.
Jeg er Barnabas Collins.
-Det betyr at du er... -En vampyr, frue. Ja.
Dessverre.
Men det viktigste er at jeg er en Collins.
Og jeg gir Dem mitt ord-
-på at verken De eller noen andre under dette taket har noe å frykte.
Min far hadde sans for hemmelige ganger og rom.
Som gutt ville jeg finne dem alle.
Men dette... Dette var alltid min favoritt.
"Familien er den eneste virkelige rikdommen", sa han ofte.
Men tydeligvis hadde han ikke noe imot andre typer.
Herregud.
Vi har sittet på toppen av en formue i alle disse årene.
Dette må De vite:
Jeg akter å bli værende.
Jeg akter å bli en del av familien igjen.
-På én betingelse. -Ja?
Lov meg at dette,-
-alt dette, forblir vår hemmelighet.
Slik skal det bli.
Partnere.
Velkommen hjem, Barnabas Collins.
Jeg ble vekket-
-av en gul drage med jerntenner.
Jeg sto overfor en stor "M" med lystettheten til tusen lanterner.
Han skal vel ikke bli her for alltid?
Jeg liker ham.
Ja, vel, ting er sikkert annerledes i England.
Så, Barnabas, hva driver du med i hjemlandet?
Collins-familien har alltid drevet med fiske.
Men etter to århundrer med ettertanke vil jeg bruke all min energi-
-på familien.
Han mener at det føltes som to århundrer.
God morgen.
Hvem pokker er dette?
Dr. Hoffman, dette er vår fjerne slektning Barnabas Collins.
Den tredje.
Barnabas Collins III skal bo hos oss. Han er fra England.
Barnabas? Dr. Julia Hoffman.
Gode gud,-
-en kvinnelig lege.
For en tidsalder.
Fleiper han?
Han er nok bare trøtt etter reisen.
Jeg ser at du har blitt desperat nok til å selge familiens sølvtøy.
Hvordan vet du det? Det er nøyaktige kopier.
Hadde gaffelen vært ekte sølv,-
-hadde hånden min stått i flammer nå.
Ja, du sa jo at du er svært allergisk mot metaller.
Uansett er fiskevirksomheten nesten borte.
Godset ligger nesten i ruiner.
Vel, jeg har returnert.
Og snart vil vår velstand også gjøre det.
Lykke til. Angie har avtaler med de fleste båtene i Maine.
-"Angie"? -Angelbay.
De har tatt nesten hver havn på østkysten.
Da må jeg starte der. Med deres velsignelse,-
-skal jeg bringe tilbake familievirksomhetens storhetstid.
Josette!
Det er Vicky. Hun tror også på spøkelser.
Hei.
Jeg er henrykt. De får vel ikke kalle deg Vicky?
Navnet Victoria er så vakkert-
-at jeg ikke kan unnvære en eneste stavelse.
Ja, vel...
Penger gror kanskje på trær hos deg, men de er vanskeligere å finne her.
Ikke bry deg med mine metoder.
Jeg vil gjerne se fabrikken nå. Når er hestene klare?
Vi har ikke hester. Vi har en Chevy.
-Hei, Angie. Ha en fin dag! -God morgen, Angie!
-Hei, Angie! -God morgen!
Clutchen på en skjøtemaskin sviktet. Det tar to timer å fikse.
Fiks det på en time.
Og sving pisken. Alle ser ut som om de går på halv fart.
De er nok litt skremt av det som skjedde i går.
-Hva mener du? -Har du ikke hørt?
De fant elleve arbeidere døde ved Route 9 i morges.
-Ulykker skjer. -Det var ingen ulykke.
En gærning rev strupen over på dem.
Hvor ved Route 9?
Helen, det er meg. Ja, det er et blodbad her.
Jada! Jeg hørte deg de første 20 gangene!
Behold trusene...
-...på. -Jeg skal gjøre mitt beste.
Få snakke med Barnabas Collins.
Å, han er... Hvem?
Å, du vet hvem jeg mener.
Svart hår, pene ansiktstrekk. Rare klær dekket av friskt blod.
Jøss, vi har visst latt stedet gå rett til helvete, hva?
Akkurat der det hører hjemme.
Du må være Carolyn.
Vi blir visst litt av en tiltrekkende skapning.
Angelique.
Elizabeth.
-Du ser bra ut. -Så hva er anledningen?
På vegne av bystyret vil jeg ønske vår nye gjest velkommen.
-Han sover dessverre. -På dagtid? Så merkelig.
Hva var den infernalske bankingen?
Vi har en gjest, Barnabas.
Tilgi meg, frue. Jeg sto nettopp opp.
-Jeg ser nok fæl ut, miss...? -Hallo, Barnabas.
Mitt navn er Angie Bouchard.
Det er det, ja.
Vet du hva jeg gjerne vil gjøre med deg?
Jeg kan tenke meg det.
Jeg vil gjerne snakke med deg i salongen.
Med din tillatelse, Elizabeth. Unnskyld oss.
Hvordan våger du å skitne til mitt gods med din giftige...
Det er virkelig deg.
Hvordan våger du å plassere dine onde lepper på meg?
Stedet var mindre deprimerende før.
Vi to hadde også mye moro sammen.
Her...
...og...
...her.
Aner du hva du gjorde mot meg?
Du drepte min elskede og forvandlet meg til dette!
-Barnabas, la det ligge. -Jeg lå innelåst i en kasse i 200 år!
Ikke overdriv. Det var bare 196 år.
Det var en evighet.
Jeg skal få deg dømt for hekseri og brent!
Stakkars, søte Barnabas.
Ting har forandret seg mens du tok din lille høneblund.
Mitt Angelbay er Collinsport nå.
Så det er du som har ruinert Collins-familiens virksomhet?
De elsker meg her. Jeg er den eneste store fisken igjen i deres lille dam.
Å ja?
Og vet folk i Collinsport at deres elskede Angie er Beelzebubs hore?
Tror du at noen ville tro på deg?
Jeg har vært et hederlig medlem av samfunnet i 200 år.
I en eller annen form.
Navnet er kanskje forandret, men du er fortsatt Satans succubus.
Djevelens skjøge. En vulgær...!
Folk i Collinsport er mine beundrere nå.
For dem er du bare en fremmed som er redd for solen.
Velkommen tilbake til skyggene, Barnabas Collins.
Jeg har savnet deg.
"Angelbay."
Navnets frekkhet fremkaller spy i min munns indre deler.
Jeg visste at det var noe rart med Angie, men en heks?
Så sannelig.
Men en heks med et evigvarende hat til meg.
Hat?
Nei, hvis hun bare hatet deg, hadde hun drept deg.
En forbannelse krever hengivenhet.
Hvorfor må jeg alene-
-bære den råtne frukten fra vårt forheksete familietre?
Mine foreldre...tatt fra meg.
Min elskede...tatt fra meg.
Og hva gjorde du?
Jeg kastet meg selv utfor en klippe.
Beklageligvis til ingen nytte.
Og så-
-ble jeg en vampyr-
-og begynte å drepe uskyldige byfolk.
Ja,-
-men du holdt også familievirksomheten i gang-
-og prøvde å redde godset fra å forfalle.
Ja.
-Ja, jeg gjorde visst det. -Du kjempet videre, Barnabas.
På din egen sprø og sørgelige måte kjempet du videre,-
-inntil de måtte dra deg vekk og låse deg inne i en jernkasse.
-Gode gud, du har rett. -Å kjempe ligger i blodet ditt.
I blodet vårt, frue.
Og nå har du sjansen til å kjempe igjen.
Og kjempe, det skal jeg!
Hva slags trolldom er dette?
Vis deg, lille sangerinne!
COLLINS HERMETIKKFABRIKK
Vil du ha fiskere, må du huke Silas Clarney først.
Alle kapteiner fra Bar Harbor til Boston hører på ham.
Han kalles "gudfaren av Grand Banks".
Unnskyld meg. Kaptein Clarney?
Kaptein Clarney, dette er Barnabas Collins.
"Collins"?
Hvorfor vil en Collins snakke med meg?
-For å tilby deg en kontrakt. -Jeg har en kontrakt...med Angelbay.
Hva hvis jeg kan tilby en bedre?
Da vil jeg be deg om å dra dit pepperen gror.
Det finnes faktisk lojalitet i denne bransjen.
Jeg forstår.
Mr. Clarney...
...du er lei av å jobbe for Angelbay.
Du vil heller selge din sjel til Satan-
-enn å selge nok en fisk til Angelique Bouchard. Forstår du?
Jeg-
-forstår.
Meget bra.
Og nå,-
-vennligst la meg få møte noen av de andre kapteinene.
Barnabas? Hvorfor stirrer du inn på Carolyns rom?
-Hva er den tingen? -En lampe.
Det ser ut som en urne med pulserende blod.
På tide å vise deg kontoret mitt.
-Vet du hva en psykiater er? -Ordet er dessverre ukjent for meg.
Kan jeg anta at det er en amerikansk delikatesse?
Det er en lege som behandler forstyrrelser i sinnet.
Jeg er en psykiater.
Så, hvor ble du født?
-I Liverpool. -Kan du beskrive stedet?
Skittent.
Luften er full av sot, og gatene stinker av avføring.
Stanken av urin fyller luften.
-Har du erfaring med hypnose? -Det er veldig nyttig, ja.
Jeg er enig.
Du skjønner,-
-i blant skaper vi en fantasiverden-
-for å slette fæle minner fra fortiden.
Hypnose trenger gjennom alt det.
Jeg bruker det til andre formål.
Kan jeg hypnotisere deg?
Frue,-
-jeg tror ikke at det er mul...
Bra.
Og nå vil jeg at du forteller meg noen ting.
En vampyr?
Ikke skrik.
-Hva snakker du om? -Å, spar meg!
-Han var hypnotisert i flere timer. -Barnabas?
Villfarelser svikter, men ikke hans. Han fortalte alt.
Også at du har visst det hele tiden.
-Hvorfor sa du ikke noe? -Jeg beskyttet barna.
Ved å la en vampyr bo her?
Han tilsto å ha drept bygningsarbeiderne.
-Han er en morder! -Han er en Collins og en bra mann.
En sjelden kombinasjon i disse dager.
-Å ja, familien som ikke kan feile. -Jeg er overrasket over deg, Julia.
En lege som deg burde synes at han er fascinerende.
Jo visst.
Medisinsk, psykologisk og fysisk sett er han fascinerende.
Derfor snakket jeg med deg og ikke politiet.
Så vær fascinert da, Julia.
Og hvis du har litt kjærlighet til eller respekt for familien,-
-så ikke si noe.
-Jeg liker ikke å snakke om dette. -Frykt ei, barnet mitt.
Jeg søker bare råd om å beile til en kvinne av denne tiden.
Dette landet.
Hvem kan bedre veilede meg enn en kvinne i din alder?
-Hva er din alder, om jeg må be? -Femten.
15 år og ingen ektemann?
Du må bruke de fødehoftene straks før livmoren din visner bort og dør.
Du er snål.
Men er jeg for snål for en kvinne av dette landet?
Du mener tydeligvis Vicky.
Hun har de mest fruktbare fødehoftene som jeg noensinne har sett.
-Du er altfor snål. -Synes du virkelig det?
Du er stiv, anstendig og gammeldags.
Og Victoria,-
-er ikke hun anstendig?
Hun later som om hun er rock 'n' roll.
Men hun er en Carpenters-jente.
Mener du at hun liker folk som jobber med tre?
The Carpenters er musikere, din dust.
Musikk.
Ja, jeg liker nåtidens musikk godt.
Jeg er en klimprer
Jeg er en flirer
Jeg er en elsker
Og jeg er en synder
Jeg spiller min musikk
I solen
Om bare Shakespeare hadde vært så veltalende.
Ok.
Vil du ha henne, må du forandre tilnærmingsmåten.
Dropp "60-talls London"-greia og vank med noen normale folk.
-Vet dere hva som er bra med krigen? -Hva? Nei.
Nei da, hør etter.
Det som er bra med krigen, er at den er så ille-
-at det vil bli den siste.
-Jøss. -Den siste.
Og denne siste krigen som vi er midt oppi,-
-hvem vinner?
-Freden vinner. -Ja.
-Freden vinner alle kriger. -Ja.
-Alle kriger. -Ja.
-Dere snakker om fred. -Ja.
Jeg har tilbrakt de siste to århundrene låst inne i en kasse...
...og stirret inn i det store intet.
De mørke skyggene av ens sjel.
Skikkelig heftig.
Jøss, var du stein i to århundrer?
Så sannelig.
Men det hadde sin hensikt, tror jeg.
For jeg tror at jeg har funnet mitt livs kjærlighet.
Men hvordan får jeg henne?
Hun mener nok at jeg er en fortidslevning.
Det er det de sier om oss.
Der jeg er fra, vinnes en kvinnes kjærlighet ved å gi penger til faren.
Eller sauer.
Og hvis kjærligheten er seriøs nok, kanskje en kombinasjon av begge.
Kvinner bryr seg ikke om penger-
-eller sauer.
Er du helt sikker?
Kjærlighet. Jenter elsker kjærlighet.
Ja.
Jeg husker en setning fra Erich Segals nydelige roman, Love Story:
"Kjærlighet betyr at du aldri behøver å si at du er lei deg."
Det er så vakkert.
Dere skal imidlertid vite at det er med stor sorg...
...at jeg nå må drepe dere alle.
Ja da.
Det er genialt.
I teorien.
Flere blodoverføringer for å rense blodet ditt.
Og sjelen min også.
Det er en liten mulighet for at det ikke vil fungere.
-Vi lærer ikke dette på legestudiet. -Du må ha troen, doktor.
Kan et menneske bli et monster, kan et monster bli et menneske.
Men hvorfor bli et menneske? Hvorfor oppgi din evige ungdom?
Hvert år blir jeg halvparten så pen og dobbelt så full.
Hvis det er sant, frue,-
-må du ha begynt som den vakreste skapningen noensinne.
Barnabas, kjenner du til forholdet mellom leger og pasienter?
Nei.
Kanskje du kan opplyse meg.
Ok.
Barnabas!
-Å, Victoria. -Kan jeg bli med?
Intet hadde gjort meg mer glad. Kom du for å ta en spasertur?
Jeg kom for å lete etter David. Gudene vet hvor han er nå.
-Vi er heldige om vi ser ham før jul. -Han er en fin gutt.
Like nysgjerrig og uregjerlig som jeg var.
Han forguder deg.
Han snakker nesten bare om deg og moren sin.
Tror du på at han ser henne og snakker til henne?
En del av meg tror at han er en ensom gutt som søker trøst.
En del av meg tror at det finnes ting som vi ikke forstår.
Som magi, død og skjebnen.
Så lenge han er lykkelig, hva betyr det hva andre tror?
Vel talt.
Kanskje vi uroer oss for mye, Angie.
De fikset fabrikken og huset. Hva så?
Vi har fortsatt avtaler med 95 prosent av fiskebåtene.
Han har rett. Det betyr ingenting for sluttresultatet.
"Det betyr ingenting"?
Min tippoldemor stiftet Angelbay-
-for å vise Collins-familien at de ikke eide havet.
At de ikke kunne se ned på oss.
Bouchard-kvinnene slavet i over to århundrer-
-og ofret livene sine for å bygge opp virksomheten.
Det betyr noe, mine herrer.
Og jeg vil ikke la det bli ødelagt av de drittsekkene!
Ring og avtal et møte.
Selge til deg? Aldri.
Man kan ikke sette en pris på gjenopprettelsen av familiens ære.
La meg prøve.
1 750 000 DOLLAR
Jeg ante ikke at min forretningssans gjorde deg så nervøs.
Å hypnotisere fiskerne er ikke forretningssans, Barnabas.
-Det er vilkårene mine. -Her er mine:
Dra til helvete, raskest mulig, takk.
Og må Asmodeus selv die fra din sykelige patte.
Ingen snakker som deg lenger, Barnabas.
Ja, så sannelig.
Denne tidsalderen er et mysterium for meg.
Gi meg én god grunn til at jeg ikke burde drepe deg nå.
-Fordi jeg hadde drept deg. -Det er umulig.
Det hadde krevd barmhjertighet.
-I stedet har du skapt et monster. -Vi er begge monstre.
Bare to store fisker i en bitteliten dam.
Vi kan enten kjempe til én av oss er død,-
-eller så kan vi lage...
...små fisker sammen.
Jeg var veldig sint på deg det første århundret.
Jo visst, det var moro å se familien din vri seg-
-og brenne bort som maur under et forstørrelsesglass.
Og det var moro å bli elsket mens Collins-navnet smuldret bort-
-og å bli rik mens de fortvilte.
Men i det siste...
I det siste har det bare vært-
-ensomt.
Vi er annerledes enn disse folkene. Vi er bedre enn dem.
Det er derfor jeg har savnet deg.
Du er den eneste mauren jeg ikke kunne-
-brenne.
-Hva vil du ha, Angelique?! -Din kjærlighet.
Du elsker meg vel fortsatt? Et sted i ditt kalde, livløse hjerte.
Selv Afrodite kunne ikke ha laget en mer avskyelig allianse.
-Hva hvis jeg tvang deg? -Med trolldom?
En dukke full av nåler? Det er ikke kjærlighet.
Med dette.
Kroppen som du en gang lengtet etter.
-De har ikke blitt én dag eldre. -Jeg er villig til å begynne på nytt.
Jeg er villig til å inngå våpenhvile hvis du bare tar meg.
-Jeg er ikke som før. -Jeg kan forandre på det.
-Og hvis jeg nekter? -Da tar jeg alt du elsker.
Jeg begynner med den lille skapningen som du liker så godt.
Hun som ser ut som Josette.
Vel,-
-da antar jeg, kun i hennes æres navn,-
-at jeg nå må vanhellige dine mest intime og kvinnelige deler.
Det var jo en beklagelig hendelse.
Det virket ikke som om du beklaget deg.
Selv i døden er jeg svak for levende kropper.
Særlig din.
For en kald måte å beskrive noe så hett på.
Kanskje det.
Men jeg kan aldri falle for sjarmen din igjen.
Vær så snill, tilgi meg.
Hvis jeg ikke kan få deg, skal jeg ødelegge deg.
-Fem minutter til. -Dette er et veldig dumt stykke.
-En varulv. -En varulv?
Det er den eneste kanalen vi får inn her. Hvordan går det?
Jeg føler meg ikke mer menneskelig ennå.
Ta tiden til hjelp.
Tid, doktor, har jeg dessverre en overflod av.
Dette er favorittdukken min. Hun heter Lucy.
Og det jeg liker best med Lucy, er hennes sprø, røde hår.
Se på det røde håret.
Det jeg liker nest best-
-er hennes fine og skinnende rosa sløyfe.
Nei, vær så snill!
Vær så snill! Ikke gjør det!
Det er virkelig sant! Mamma! Pappa! Vær så snill!
Mamma! Pappa!
Mamma!
Vær så snill, pappa!
Hjelp meg.
-Hjelp meg. -Hjelpe deg med hva?
Et hva da?
Et ball. Et virkelig flott et.
-Et ball for hvem? -For hele byen.
-Hele byen hater oss jo. -Ball er en demonstrasjon av makt.
Ball er hvordan overklassen forblir overklassen.
-Nettopp. Familien trenger baller. -Så sannelig.
Og Collins-familien har alltid holdt de største og beste ballene.
Kan noen trekke for gardinene?
Barnabas har et poeng. På tide at vi strør ut litt penger.
Vi må vise bondetampene at vi er tilbake.
-Ingen arrangerer ball lenger. -Ikke det?
De arrangerer fester.
Og hvordan arrangerer man en fest?
Vel, først trenger du en discokule.
-Hva nå det er, skal vi ha det. -Og mye alkohol.
Carolyn.
Vi skal ha nok sprit til å fylle en skonnerts skrog.
Og...Alice Cooper.
Jeg husker en Alice Cooper fra min ungdom.
-Bor hun i Collinsport? -Ikke akkurat.
Vel, hun skal være vår gjest uansett.
Hvordan står det til?
-Takk for at vi fikk komme. -Velkommen til Collinwood.
Jeg må gi deg ros. Dette er en fest.
Bare Alice Cooper mangler.
Kanskje du burde sjekke kveldens underholdning.
Den styggeste kvinnen jeg har sett.
Herr David. Hvor er den kvinnelige garderobevakten?
Min far snakker med henne.
-Han ba meg om å holde alle ute. -Ja da, og du har gjort en god jobb.
Men gå nå og se på Alice Cooper med de andre.
-Men pappa sa... -Gå og se på Cooper-kvinnen.
-Du hadde rett om disse greiene. -Kun det beste for deg, snuppa.
-Hvem var gutten? -Aner ikke. Har aldri sett ham før.
Og nå,-
-kom her.
Mamma, hvor er pappa?
Han har vært borte så lenge.
Kommer han noen gang hjem?
Hva gjør du her ute, min kjære? Du vil få en stygg forkjølelse.
Jeg har fått det som betyr noe. Din oppmerksomhet.
Jeg har holdt tilbake følelsene i frykt for at de var ubesvarte.
Jeg har ikke sagt det til noen.
Nei. Du har bare snakket om fødehoftene mine.
Ja. Vel...
Jeg vet ikke hvorfor, men jeg føler at jeg kan si alt til deg.
Det er som om jeg har kjent deg for alltid.
Ja.
Det er nesten hypnotisk.
Ja... Men vent, nei.
Jeg har ikke brukt slike triks, det forsikrer jeg deg.
Jeg vet bare at noe alltid har dratt meg hit.
Til Collinsport.
Til deg.
Å, kjære Victoria.
-Har min ånde vekket anstøt? -Nei, nei. Unnskyld. Det er bare...
Folk jeg har elsket, har ikke alltid elsket meg.
Min egen familie sendte meg bort.
Det var lettere enn å ha en datter som var annerledes.
Som hadde en forbannelse over seg.
Jeg så ting som andre små jenter ikke så.
Det var de mest ensomme og smertefulle årene i et barns liv.
Ligg stille, Maggie.
Det gjør bare vondt et øyeblikk.
Men jeg mistet aldri viljen.
Behovet for å føle solen i ansiktet igjen.
Så jeg lette etter et nytt hjem.
Et nytt liv langt borte fra den smerten.
GUVERNANTE SØKES
Men jeg trodde aldri at jeg ville bli så lykkelig.
Å forråde ens egen slekt fordi hun har en gave...
Nei, Victoria. Det er utilgivelig.
Dine foreldre fortjener å koke i helvetes evige svovel.
Hei. Du er ikke invitert.
Men...
Jeg har alltid ønsket å høre til et sted.
Hvor jeg kan føle meg hjemme og føle meg elsket igjen.
Det stedet har jeg funnet her på Collinwood.
Og her.
Vi må øke innsatsen. Jeg må bli menneske igjen.
-Jeg kan forklare. -Gode gud.
Du bruker ikke ditt blod for at jeg skal bli menneske.
Du bruker blodet mitt for å gjøre deg selv udødelig.
Ja, men du har en gave. Du kan ikke holde den for deg selv.
Collins-familien lot deg bo her og stolte på deg.
-Du misbruker den tilliten. -Unnskyld.
Jeg vil ikke bli gammel. Jeg vil bli vakker igjen.
-Jeg vil leve evig, som deg. -Det er helt uaktuelt.
En kraftig mann inneholder fem liter blod.
Unnskyld skrytet, men jeg kan drikke det på 7,5 sekunder.
Men du, mitt kjære lille knøtt,-
-kan jeg drikke tørr på mindre enn fem sekunder.
Ikke drep meg. Du er en snill mann. En høflig herre.
-Vær så snill, tilgi meg. -Frue, jeg er verken snill eller høflig,-
-og jeg tilgir aldri.
Jeg burde si til deg, Willie, at hvis du sier dette til noen,-
-må jeg drepe deg på en svært ubehagelig måte.
Ingen fare, Mr. B. Jeg likte ikke hurpen uansett.
Kom igjen, jeg vet at du er her.
-Vakkert håndverk, ikke sant? -Jeg lette bare etter...
Dette?
Ingenting er verdt å stjele.
Elizabeth bruker det dessverre til badmintonutstyret.
Det var det jeg lette etter.
Hva er du?
Jeg skal gjøre noe så motbydelig at jeg blir syk i hele mitt indre.
Jeg skal gi deg et valg.
Hvilket valg?
Enten blir du på Collinwood og gjør alt for å bli en eksemplarisk far,-
-faren som David så desperat ønsker og fortjener...
Eller?
Eller så drar du herfra med nok penger-
-til å leve ditt tyveribefengte, egoistiske liv et annet sted.
Hvor er dr. Hoffman når vi trenger henne?
Så sannelig.
Barnabas, du står i flammer.
-Løs meg fra forbannelsen. -Du er sen.
-Hva er det der? -Det eneste du drikker nå.
-Hvor kommer det fra? -Ingen du kjenner. Jeg lover.
Jeg visste at du ville komme og be meg om å gjøre deg dødelig igjen.
Nå som dr. Hoffman ikke kan gi deg blodoverføringer lenger.
Ja, det var synd at hun fikk et jobboppdrag så plutselig.
Interessant. Ikke mange har forretningsmøter på bunnen av havet.
Hun var en løgner. Hun stjal blodet mitt!
Er vi ikke litt hyklerske nå?
Å lyve og stjele blod kjenner du jo godt til.
Ja, jeg drepte dr. Hoffman-
-og arbeiderne og de hyggelige, ubarberte unge folkene.
Men dette må du vite:
For hvert liv jeg tar, dør en del av min ynkelige sjel.
Jeg dreper bare fordi jeg blir tvunget.
Tvunget av ditt hekseri, av din forbannelse.
Hvorfor gjorde du dette?
Det er synd.
Hadde du vært smart nok til å elske meg, hadde jeg latt henne være.
Snakk tydelig, slange!
Jeg har sendt kjæresten din utfor klippene før.
Hvorfor ville jeg ikke gjøre det én gang til?
Jeg skal komme med et forretningsforslag.
Mitt siste tilbud.
Enten regjerer du over dammen min sammen med meg,-
-som min partner og elsker,-
-eller så legger jeg deg tilbake i kassen.
Jeg har allerede forberedt mitt motforslag.
Det går slik:
Plassér dine lepper på min bakende og kyss den gang på gang!
Angelbay SJØMAT
Sovende ild, hør mitt kall
Oppstå nå igjen
Gjør nå natten lys som dag
Og brenn, baby, brenn
HØYSPENNING
Hva...?
Å stenge deg inne i kassen for alltid var nok litt strengt.
Så dette gjør vi:
Jeg skal ødelegge alt du elsker,-
-og du skal bruke litt mer tid til å tenke på oss.
Vi sees om et par århundrer, elskling.
Ikke fortvil, Barnabas. Vi skal nok en gang unnslippe dette marerittet.
Kanskje bare et par korte tiår denne gangen.
Hallo!
Hallo, jeg hører deg!
Å, takk Gud! Hvem du nå enn er, frykt ei, jeg skal ikke skade deg.
Hvilket år er dette? Hvor mange århundrer har jeg...?
Hvor mye tid har gått?
20 minutter.
Unge herr David! Hvordan visste du at jeg ble holdt fanget?
Mamma sa det. Du tror sikkert at jeg er gal.
Det tror jeg absolutt ikke, unge mann.
Onkel Barnabas?
Hvorfor har du dametruser på fjeset?
Blås i det. Hvor er familien og Victoria?
Jeg har ikke sett Vicky, men alle andre ser på fabrikken brenne.
Vi må redde dem! Skynd deg!
Herr David!
Kanskje du burde slippe meg løs først?
Vi trenger nok et brannkorps fra Portland. Skynd deg!
Få disse folkene vekk! Hold dere unna, alle sammen!
Hold dere unna!
Jøss, miss Elizabeth vil få fnatt.
-Vi må ta en prat, sheriff. -Jeg har ikke tid. Hele byen brenner!
Har du ikke tid til bevis for at Collins-familien huser en morder?
Ja, jeg drepte dr. Hoffman-
-og arbeiderne og de hyggelige, ubarberte unge folkene.
Det var som pokker. Og hele byen er oppkalt etter dem.
Barnabas har sikkert dratt alt.
Og du finner sikkert flere av hans uskyldige ofre der inne!
Collins-familien har gjenoppbygd virksomheten sin med mord!
Ikke i min by, sier nå jeg!
Der er en! Han startet nok brannen for å dekke over sjefens spor.
-På tide å dra. -Hvor skal du?
Willie! Hva har skjedd?
Brann! Mord! Sint folkemengde! Løp!
Gå inn, David.
Liz...
Jeg beklager. Vi må pågripe dere.
Alle sammen.
Bill, Collins-familien bygde opp denne byen.
Vi bygde den opp med våre båter og våre garn!
Med våre oppofrelser og vårt blod. Er det slik dere betaler tilbake?
Dere har huset en morder.
Arrester dem.
Jeg blir med uten motstand-
-til enhver straff som venter,-
-såfremt...
...min familie ikke skades.
Stopp.
Og såfremt-
-miss Bouchard får bli med,-
-for hun er like mye et monster som meg.
Kanskje det er best-
-at vi begge tilintetgjøres.
Mr. Collins, gå vekk! Jeg advarer deg!
Kom igjen, drep meg.
Vis dem hva du er.
Nei. Jeg skal vise dem hva vi er.
-Hva har han gjort med Angie? -Det er ikke ham, det er henne.
Hun er en heks.
Unnskyld meg.
Du må først forbi meg.
Ok, folkens, gå hjem nå.
Ingenting å se her.
Du burde ha elsket meg, Barnabas. Ingenting av dette hadde skjedd da.
Jeg burde ha tilintetgjort deg. Du har bare brakt lidelse.
-Jeg ga deg mitt hjerte! -Du har intet hjerte.
Du er forbannelsen! Kvinner forderves ved å elske deg.
Josette, dr. Hoffman. Og din elskede Vicky.
Jeg befaler deg å fri henne fra forbannelsen din.
"Befaler"? Du gjør meg kvalm.
Du bommet.
Vulgære og heslige slange, til helvetes dørstokk med deg!
Kom deg ut av rommet mitt!
Angelique!
Kom deg ut av huset mitt.
Huset ditt?
Nok triks.
-Jeg forgudet deg. -Du hjemsøkte meg.
-Jeg tilba deg! -Jeg foraktet deg!
Greit.
Hvis Collins-blod bygde dette huset, la oss bade i det.
La oss være i fred.
Carolyn?
Carolyn... Herregud.
Jeg er en varulv, ok? Ikke gjør et stort nummer ut av det.
-Hva har du gjort med min datter? -Vel, Liz...
Den flotte Collins-stamtavlen manglet litt substans,-
-så jeg sendte den varulven som bet Carolyn i babysengen.
Akkurat som jeg gjorde David foreldreløs-
-da jeg sendte moren til havets bunn for å drikke te med tunfiskene.
Og når det gjelder deg, kjære...
...så drepte jeg din mor og far.
Jeg nedkalte en forbannelse over familien din.
De holdt oss fra hverandre. De forsto aldri at vi er like.
Vi er ment å være sammen.
La ham være i fred.
Jeg tror at jeg dreper deg først, foreldreløse gutt.
Kom deg vekk, David!
-Det er meg du er sint på. -Jeg er sint på dere alle.
Jeg advarer deg. Dette er din siste sjanse.
La oss være i fred.
Og hva gjør du hvis ikke, din lille dritt?
Ikke jeg, men moren min.
Løp!
David! Kom!
Kom, Willie!
Så slik slutter det.
Så stille,-
-som om du sov.
En gang kunne jeg kanskje ha elsket deg.
Vi kunne ha tilbrakt evigheten sammen.
Det kan vi...fortsatt.
Du ville aldri ha min kjærlighet.
Du ville bare eie meg.
Nei.
Jeg elsker deg, Barnabas.
Du kan ikke elske, Angelique.
Det er din forbannelse.
Ta det.
Victoria!
Hun sa Widow's Hill.
Hva gjør vi nå?
Det som vi alltid har gjort.
Vi holder ut.
Jeg trodde at jeg hadde mistet deg.
Du har mistet meg.
Jeg lever i lyset, Barnabas. Du lever i skyggene.
Jeg blir gammel og dør, og du lever evig.
Vi finner en utvei, min elskede.
Det fins bare én utvei.
Nei, jeg vil ikke at du lider slik som meg. Aldri.
Nei!
Å, Victoria.
Min kjære Victoria.
Victoria.
Josette.
Det sies at blod er tykkere enn vann.
Det forteller hvem vi er. Det forener oss.
Det forbanner oss.
Mitt navn er Barnabas Collins-
-og min forbannelse er endelig brutt.
Tekst: Morten B. Helland www.sdimedia.com
TIL MINNE OM DAN CURTIS
(Norwegian)