Som De måske ved, er jeg mange ting.
Kunsthandler, mesterfægter -
- og en hæderlig skytte med de fleste våben.
Jeg er afholdt og respekteret blandt alle, der kender mig.
Sådan da.
Men jeg har altid følt, at der manglede noget.
En sidste brik i livets puslespil.
Jeg trængte til noget dristigt og distinkt.
Tak, frøken.
Et kunstværk, der ville lade omverdenen vide, -
- at jeg er lord Charlie Mortdecai.
Og dette lille stykke trolderi -
- er mit overskæg.
Aha. Skal vi gå til biddet, Fang?
Vil De være så venlig?
De bad mig finde ...
... og jeg fandt.
En Qianlong-vase.
Yderst, yderst sjælden.
Forglødet og dyppeglaseret?
Lertøj fra den sydlige ende af Yangtze forglødes ikke, -
- men det ved De jo. De prøver mig af.
Det må De søreme undskylde. Der sad en myg. Se selv.
Inspicér endelig vasen.
Det er det rene røverkøb til to millioner pund.
Alle ved, De er ludfattig.
De vil gå med til én million.
Det var en ordentlig krabat.
Som De vil, Fang.
Én million pund.
Jeg formoder, at De har værdipapirerne med.
Jeg tror, jeg beholder både pengene og vasen.
De snød mig, sidst vi gjorde en handel.
Jeg betalte tre millioner for det billedtæppe og opdagede, -
- at det kun er én værd.
De berøvede mig. Nu berøver jeg Dem.
Hør nu lige her, Fang Fat.
Jeg er kunsthandler, ikke fusker. En slyngel, måske, og en slubbert, -
- det medgiver jeg, men ikke en decideret humbugsmager.
Ti stille! De skylder.
En finger virker rimeligt. Er De enig?
Nej!
Jock!
Det ville jeg ikke gøre.
Jockie, gudskelov. Hvor har du været?
Lige bag Dem som altid, chef.
Hjælp!
Jock!
- Godt skuldret, Jockie! - Det er mig et privilegium, chef.
Der er ild i dig, Jock.
- Så er vi vist færdige her. - Lad os komme væk, chef.
Jock belyste vores økonomiske situation.
Den bestod kort og godt af gæld.
Voldsom, tonstung gæld.
Vi skyndte os hjem, -
- hvor min kære hustru, Johanna, i lyset af vore pengekvaler -
- var på vej til at sælge nogle af mine dyrebareste ejendele.
Selv mit hestebillede røg.
Men jeg forventede, at mit nye overskæg ville muntre hende op.
Min egen ... Gud, hvor har jeg savnet dig.
Johanna, mit livs lys. Min øjesten.
Hvis bare du havde været der.
I den iskolde by kunne vi to -
- have varmet hinanden ved lidenskabens glød.
Hvad er det?
Noget, jeg har flikket sammen, mens du var væk, min egen.
Maggie Thatcher har engang sagt: "At kysse en mand uden overskæg -
- er som at spise et æg uden salt."
Lad være med at sigte på mig med det der.
Der ligger anseelige overvejelser og anstrengelser bag nyerhvervelsen.
- En mands overlæbe er ukrænkelig ... - Du rager det af med det samme.
Alle mænd i min slægt har haft det. Hvorfor må jeg ikke?
Jeg er blevet så glad for det, og jeg har i sinde at fuldføre projektet.
Vil det sige, at det skal være større?
Det vil blive fuldmodent, ja.
Min egen ... Vil du ikke nok barbere det af?
Det kan jeg ikke, snuske. Ikke for nuværende.
Det er dårligt nok andet end en unge.
- Jock. - Ja, frue?
- Red op til herren i gæsteværelset. - Det har jeg allerede gjort.
Og jeg kommer ikke ned til middag.
- Jeg spiser på mit værelse. - Som De vil, frue.
Jeg formoder, Jock har fortalt dig, at vi balancerer på konkursens rand.
- Hvad vil du gøre ved det? - Jo, altså ...
Det ... Tja ...
Spilleme.
Det første bliver at sælge den Sheridan.
Min lille elskovsfurie ...
Vi skal nok skaffe pengene inden månedens udgang.
- Er det ikke den 5. i dag? - Den 26.
- Så har vi seks ... - Fire dage.
Kør Sheridan-maleriet til London i morgen. Jeg sætter det på auktion.
Lad os nu ikke forhaste os.
Vi kan ikke bare sådan sælge arvestykker i flæng.
Nu må jeg virkelig slå i bordet, min egen.
Hvabehar?
Hvis det er i orden med dig.
Pokker stå i det. Der har vi ham jo.
- Hun skal nok blive god igen, Jock. - Fruen er jo blot et menneske.
En kort bemærkning om Jock. Han er min kammertjener og livvagt -
- og opretholder tillige et forbilledlig aktivt seksualliv.
Hvilket til tider kan være problematisk.
Da vi for nylig solgte et maleri til en velhavende kalkunavler ...
Hvad var det?
- Duk Dem, chef. - Hvad har du nu gjort?
Kør, Jock, kør! Lad være med at skyde!
Far, hvad er det, du gør?
Jock, vent!
- Jeg har min egen lejlighed! - Guds dros, menneske.
- Kalkunavlerens datter? - Hun fik kun en hurtig omgang.
- Hvordan får du tid til det? - Undskyld, to omgange.
Kære, rare, enfoldige Jock.
Enhver bør have sin egen Jock.
Alt imens, ikke langt derfra, -
- var vores skæbne ved at blive flettet sammen -
- med et af kunstverdenens største mysterier.
Og en død gimpe.
Fuldtræffer.
Frøken Bronwen? Er alt i orden?
Bliv bag båndet.
Undskyld, det her er altså et gerningssted.
Hvem er han?
De og Deres folk har trampet så rigeligt rundt her.
Der er ikke længere brug for Dem.
Undskyld, vicekommissær Martland.
Jeg anede ikke, det var Dem.
Alle betjente tilbage til vognene. Sagen hører under anden jurisdiktion.
- Maleriet kan være over alle bjerge. - Ja, det kan det velsagtens.
- De ved, vi må ringe til ham. - Nej, det ved jeg ikke, Maurice.
- Han kender kunstmiljøets bagside. - Han er kunstmiljøets bagside.
Hvorfor skulle de lige stjæle kunst?
Vicepolitikommissær Alistair Martland, MI5.
Vi mødte hinanden på Oxford. Jeg er ham af og til behjælpelig -
- med indsigt i den mere anløbne side af kunstsamlerverdenen.
Til gengæld giver han mig vide rammer -
- til at drive min næringsvej.
Desuden er han håbløst forelsket i min hustru.
Hvilket egentlig er ganske irriterende.
- Hvad nu? - Vicekommissær Martland, chef.
Hvad vil den stud? Bed ham ringe, når mit ægteskab ikke stander i våde.
- Han er her nu, chef. - Er han det?
Udmærket, rul ham ind.
- Du skal ikke rejse dig. - Det havde jeg heller ikke i sinde.
Forsigtig med karaflen øverst. Den indeholder vand.
Han undgik de øvrige flasker og gik direkte efter den store karaffel -
- og skænkede sig et overdådigt glas af det, -
- han troede, var min Taylor '31. Ét point til Mortdecai.
Jeg havde nemlig fyldt den med en tarvelig og aldeles ækel portvin.
- Fremragende. - To point.
Den ville være god til ost.
Servér den udvalgte, Jock.
Hvad er det for en rædderlighed på din læbe?
Hvad vil du mig?
Du skylder Hendes Majestæts kasse i omegnen af otte millioner pund.
Jeg anede ikke, at jeg så groft havde forsømt majestætens kasser.
Det er unaturligt.
Hvad mener du om det her?
At kvinden har brug for en kiropraktor.
Bronwen Fellworthy, konservator. Kendte du hende?
Perifert. Jeg mindes ganske svagt, -
- at hun engang, forhåbentlig uden overlæg, -
- slap en vind af så voldsom styrke og resonans, -
- at jeg frygtede, hun havde gjort skade på sig selv.
Ost.
Tak.
Et mindre, spansk museum havde sendt hende en Goya, der skulle renses.
I går aftes blev hun myrdet, og maleriet er forsvundet.
Trist, i særdeleshed for hende, -
- men jeg kan ikke se, hvad det har med mig at gøre.
Hvis mine folk begynder at snuse rundt, vil Goyaen forsvinde.
Men du, den kendte kunsthæler, burde kunne undersøge sagen.
Hvorfor interesserer MI5 sig for tyveriet af en middelmådig Goya?
Emil Strago, fundamentalistisk oprører.
Trænet i Syrien, aktiv i Senegal.
Ekspert i guerillakrigsførelse. Står bag terrorangreb verden over.
Ubehagelig type, og hvad så?
Vi mener, han er her i landet med det formål at finde det maleri.
- Hvorfor? - Det ved vi ikke.
Men hvis Strago er indblandet, angår sagen nationens sikkerhed.
Jeg skal altså finde det, inden han gør det?
Præcis.
Jeg har givet dig lang snor, Charlie, men nu hænger du i en tynd tråd.
Find maleriet, eller jeg lader dig retsforfølge hele mappen igennem.
Det var et udvalg af mine mere lyssky eskapader.
Mappen var trind og godt slidt, som en walisisk servitrice.
Du svinger pisken yderst kyndigt, men hvad er der blevet af guleroden?
- Hvad får jeg ud af det? - Vorherre bevares.
En blodtørstig ekstremist truer dine landsmænd på livet.
Gør det i det mindste for dronning og fædreland.
Nej.
Okay, dronning og fædreland plus udgifter samt et rimeligt honorar.
10 %, chef.
10 % af forsikringssummen i findeløn.
Top.
Jeg bad i øvrigt om ost, ikke om et middel til biologisk krigsførelse.
Ét point til Martland.
Hvad kan du ellers fortælle mig om Strago?
Han er farveblind og allergisk over for cashewnødder.
Så kan alle landets borgere og cashewnødder sove trygt.
- Johanna, du er bedårende. - Alistair.
Ja, du er vel nok bedårende, min egen. Aldeles bedårende.
- Jeg tænkte jo nok, det var dig. - Henrivende.
Martland mødte også Johanna på universitetet.
Efter tre år havde han samlet mod til at erklære hende sin kærlighed.
På vers.
Johanna ...
Gudsjammerlig timing.
Halløjsa.
Ville du have noget imod at lukke døren?
Selvfølgelig.
Hvad er det for noget med en forsvunden Goya?
Huset er så stort og forfærdelig lydt.
Det er desværre fortroligt. Statshemmeligheder, du ved.
Min mand forsøger at genvinde sin ungdom ved at anlægge overskæg.
Fortæl ham, at det løb er kørt.
Alle Mortdecai-mænd har haft det. Og jeg kan godt fortælle dig, -
- at visse hunkønsvæsener finder det ganske tiltrækkende.
Hvem?
Ikke nogen bestemt. Jeg mente kvinder i al almindelighed.
Kvinder i al almindelighed som sådan, du ved nok.
Hvis du opdrætter den skovsnegl for at vinde en andens gunst, -
- så slår jeg hende ihjel.
Alistair, det var hyggeligt. Du må endelig komme igen.
Det er så skønt at kunne tale med et intelligent menneske.
Med fornøjelse.
Er der gået skår i den ægteskabelige fajance?
- Blot en kurre på tråden, gamle jas. - Det synes ellers som mere end det.
Min hustru skal bare simre lidt. Længere er den ikke.
Held og lykke, du.
Forhør dig om det med Goyaen, så mødes vi i London i morgen.
Jeg stod med maleriet i hænderne. Nogen må have vidst, jeg var der.
Milton Krampf, amerikaneren? Så må det have været hans hæler.
Hvad er det nu, hæleren hedder?
Mortdecai.
Johanna ...
Min egen. Min elskede.
Min eneste sande kærlighed.
Min elskovsfurie.
Min langlemmede lagengymnast.
Du aner ikke, hvilket vilddyr der er på vej ind til dig.
Johanna?
Alt i orden, min egen?
Det er mig, Charlie, din ægtemand.
- Hvad vil du? - Min frydefulde måne ...
Din helt egen arabiske sheik søger foretræde i dit telt.
Jeg vil føre dig ud i den gloende ørken -
- og øve min lumre kunst på dig under tropernes stjerner.
Lad din kamel pukle løs på dig!
Min sheik, vil det sige, at du har bortvist profetens overskæg?
Jeg kan trimme det.
Min egen ...
Jeg er på vej ud på en yderst farlig eskapade, -
- fra hvilken jeg muligvis aldrig vender tilbage.
I den slags situationer er det kutyme med ...
... en behørig afsked. Et kortvarigt coitus.
Et torpedoangreb, om du vil. Fik jeg i øvrigt nævnt ...
... at sagen angår nationens sikkerhed?
Det er også hårdt for mig, at denne tingest skal skille os ad.
Jeg ved det, min egen.
Tag det nu roligt.
Min egen ven, du ved, jeg får sympatikvalme.
Åh gud, det er ulideligt.
- Du vænner dig til det. - Behøver jeg?
Jeg føler mig bundet til det.
Kan du ikke binde an med at redde os fra fattiggården? Skal jeg gøre det?
Ikke tale om. Du skal ikke være bekymret.
Jeg har et fast greb om sagen.
Du tager livet af mig.
Det så ud, som om du havde en skede midt i ansigtet.
Du mener vel kønsbehåringen over skeden?
Jeg kan slet ikke se billedet for mig.
Og dog.
Nu hvor du har nævnt det, kan jeg slet ikke få det ud af hovedet.
Gå ud og stop en madras med det skidt!
Med overskægget, altså.
Jockie ...
Hvad nu hvis det ikke kun er en kurre på tråden?
Hvad nu hvis det er det helt store?
- Det ville være forfærdeligt. - Jock ...
Kommer du i seng igen?
Ja, lige om lidt.
Halløjsa.
Og selv sover man alene.
- Hvordan tror du, det føles? - Ingen anelse, chef.
Beslutningen er truffet. Hvis riget fattes penge, må vi skaffe nogle.
- Jock ... - Det er mig.
I morgen sælger vi Rolls'en til den tarvelige amerikaner Milton Krampf.
Og vi finder det maleri, om så det bliver det sidste, vi gør.
Jeg ringer til Spinoza i morgen. Godnat, chef.
- Jock ... - Ja, chef?
- Tror du, det hele flasker sig? - Det skal jeg ikke kunne sige.
Først besøgte jeg Sir Graham Archer, -
- konkurrerende kunsthandler og Goya-specialist.
Fast inventar på auktionshuset Sedgwick's i Kensington.
- Vi mødes hos Spinoza om en time. - Så gerne, chef.
Sir Graham er Englands mest ubehøvlede mand.
For nylig er han tillige blevet den mest modbydelige.
Noget har lagt sig til at dø på din læbe. Jeg håber ikke, det smitter.
Sir Graham, din gamle javert. Hvem gemmer du i din vom?
Du har sat din Sheridan til salg. Kradser krisen, gamle dreng?
Næ nej, jeg afhænder den bare, mens markedet er gunstigt.
Hvad mener du om denne Bronwen-affære?
Forfærdeligt. Det er altid trist at miste en dygtig konservator.
Gamle krage. Hun burde have sat låse på sine døre.
Du benyttede hende ofte, ikke sandt?
Ikke for nylig. Hun havde været optaget de seneste tre måneder.
Med at rense en Goya.
En forholdsvis enkel opgave, skulle jeg mene.
Spaniolere er jo vanligvis møget til.
Jeg fatter ikke, det tog hende så lang tid.
Hvorfor denne pludselige interesse, om jeg må spørge?
Jeg har bare en nysgerrig klient.
Vi må tage ud at skyde igen. Jock er atter i fuldt vigør.
Der kan kun være én grund til, at du fatter interesse for en museums-Goya.
At der er penge indblandet.
Herren tager fejl.
Der er en pokkers masse penge indblandet.
Jeg har altid beundret dig for din begærlighed.
Sir Graham, angående ...
... dit vedhæng.
Ville det være muligt at pege dimmerjasen nordpå?
Hvem er klienten?
Beklager, jeg har tavshedspligt.
Måske en rask tur ned ad trappen ville gøre mig godt.
Nå, så det er sådan en Goya?
Romanov.
Den farverige dame, du har ledt efter ...
Jeg tror muligvis, hun er i spil.
Jeg vil have det maleri.
- Johanna. - Alistair.
Hvor er jeg glad for, du ringede.
Jeg har bestilt chardonnay. Det er da din foretrukne, ikke?
Tak.
Hvor er det tankeløst af mig. Du er jo i tjeneste.
Og i chefstolen, skulle jeg hilse at sige.
Hvad skylder jeg æren?
Jeg ville bare lige kigge forbi og se, hvordan I styrer verden.
Det gør vi nu ikke. Omend det er et uhyre vigtigt hverv.
Det er ikke lutter chardonnay og eftermiddagsstævnemøder.
Er det her et stævnemøde?
Nej, nej, nej. Næ nej.
Nej, nej, nej.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej.
- Nej, jeg mente ... - Selvfølgelig gjorde du det.
Hvordan går det derhjemme?
Der rammer du et ømt punkt. Du har altid været så forstående.
Han kan være ret firkantet. Lidt af et fjols, faktisk.
Måske skulle jeg indlede en affære. Ville det ikke være morsomt?
Urkomisk.
- Kunne det holdes hemmeligt? - Ja.
Hvad er så formålet? Hvad er det, du og min mand arbejder på?
Groft sagt en ond mand, der vil have fingre i det samme som jeg.
Hvad har en forsvunden Goya med nationens sikkerhed at gøre?
- Groft sagt. - Johanna ...
Du tror, Fellworthy opdagede noget, og hun derfor blev likvideret.
- Det kan jeg ikke udtale mig om. - Det er højst interessant.
Det skaber et værre postyr, når et mystikomgærdet maleri forsvinder.
Hvilket Oxford-kollegium tilhørte hun?
Johanna, det kan jeg ikke.
Selvfølgelig. Undskyld.
Klokken er mange. Jeg må ile. Det var dejligt at se dig, Alistair.
Tusind tak, fordi du ville lytte. Jeg føler, jeg kan betro dig alt.
Føler du ikke også, at du kan betro dig til mig?
- Bronwens kollegium. - Du er grusom, og du ved det.
- Blackfriar's Hall. - Lad os ses snart igen.
Du er håbløs.
Ud over at være den dygtigste mekaniker i den vestlige verden -
- var Spinoza den bedste kunstsmugler i branchen -
- samt et vågent øje i kunstverdenens nedre lag.
Goddag, Spinoza, din gamle røver.
Pragtfuld dag, hvad?
Dit forpulede, åndsbollede, pisselatterlige fissehoved!
Spinoza, din veltalende gavtyv.
Hvad er der med dig? Har du duelort på antennen?
Resten var temmelig uhøvisk, så jeg vil undlade at citere ham, -
- men han var irriteret over nogle ubetalte regninger for Rolls'en, -
- som jeg nu havde bedt ham sende til USA. På klods.
Dit moderpumpende røvhul.
Godt så. Jeg er ikke kommet for at drøfte mit forhold til min mor -
- endsige mit forhold til din mor. Vi har to ting på dagsordenen.
For det første: min Rolls-Royce, som jeg er gået med til at sælge -
- til den fladpandede amerikaner Krampf.
For det andet: Jeg ønsker at vide, om nogle uvederhæftige typer -
- for nylig har hyret dig til at smugle et maleri ud af landet.
Og jeg gør dig opmærksom på, at jeg her står med -
- en 50-pundseddel.
Op i røven med den. Du burde behandle en slæde som den her -
- med mere respekt, når du ræser rundt på vejene.
Det er for helvede ikke nogen Toyota Klitoris.
Det er en Rolls fucking Silver -
- knep dig selv Cloud pik og patter Royce.
Nogen skyder på bilen.
Nogen skyder på mig.
Jeg er bevæbnet!
- Jock? - Jep.
Det bør nævnes, at det ikke var første gang, jeg skød Jock.
Kom frit frem, I møgdyr. Så skal I få.
Ned!
Jeg er ingen ørn til det her.
Jeg kom vist til at skyde Jock.
Er her en læge?
- Må jeg få pistolen, chef? - Ja, så gerne.
Stakkels Spinoza.
Stik hellere af, chef. Jeg skal nok klare ærterne.
- Dæk mig, som man siger. - Javel, chef.
Det er den feudale ånd, Jock.
Jock!
Gider du lukke døren?
Det er godt nok længe siden.
- Det er søreme akavet. - Det er bare et brækket ribben.
- Stik af ad bagdøren. Til fods. - Helt alene?
Skynd Dem nu af sted.
Giv mig maleriet!
- Hvorfor tror De, jeg har det? - Giv mig maleriet!
Det er et mesterligt Hulihee sans bakkenbarter.
Jeg beundrede Deres Franz Josef.
- Jeg vil hænge det på min væg. - Jock!
Godt skuldret.
- Hvad så nu? - Løb, chef!
- Igen? - Ja!
Så løber jeg som en anden gazelle.
Mortdecai-mænd har altid været i topform.
Raske og rørige!
Det brænder ... Jeg kan ikke mere.
Jeg vil dø ...
Nej, egentlig ikke.
- Chef! - Jeg ligger på køleren!
Ind i bilen med Dem!
Jeg bryder mig ikke om det her.
Halløjsa.
- Jockie, nogen forslag? - Kravl om på bagsædet!
Udlænding!
Ud af vagten!
- Jock! - Bare rolig, jeg er uskadt.
Nej, mit spæde vårskud. Har det lidt overlast?
- Godt skuldret, Jock. - Det er mig et privilegium.
- Du fik hurtigt lavet ballade. - Hør så her, dit dydsmønster.
Emil Strago har dræbt min mekaniker og fysisk forulempet min person.
- Han tror, jeg har maleriet. - Hvad har du fundet ud af?
At der er ugler i mosen. Det tager ikke tre måneder at rense et maleri.
Jeg tror, Bronwen arbejdede på Goyaen og opdagede noget inde under den.
- Jeg vil gerne se hendes atelier. - Hop ind. Maurice, til Oxford.
Jeg har arbejdet for frøken Fellworthy i fem år.
Med at holde stedet ryddeligt og sådan.
De er kommet alt for let til Deres løn.
Hendes kæreste gjorde det ikke nemmere.
En hertug. Den liderbuk gjorde det sgu ikke nemmere.
"Kærlig hilsen din -
- Bunny."
"Kærlig hilsen din Bunny"?
Ad, hun avlede et barn.
Kvindemennesket formerede sig. Sikke en græsselig tanke.
Ikke drikke af gerningsstedet.
Hun lå her ind over bordet med en pil i ryggen.
- Fordi morderen skød herfra. - Nej, fra vinduet.
- Med en harpun. - Armbrøst.
- Han var venstrehåndet. - Herre jemini ...
- Blev hun fundet sådan her? - Lidt længere til venstre.
Jeg mente til højre.
Er du færdig med dit pjank?
Nej.
Jeg har nemlig et spørgsmål til dig, gamle jas.
Får jeg et skilt -
- indfattet i et billigt læderetui, ligesom i fjerneren?
Maurice, vis ham fotografierne.
De er fra hendes kamera.
Som jeg fortalte frøkenen tidligere, -
- fotograferede frøken Bronwen alle faser af sit arbejde.
Hvilken frøken?
Hende den kloge med håret.
Jeg kom til at nævne Bronwen for Johanna til frokost.
Spiste du frokost med min hustru?
- Lad os studere billederne. - Ja, lad os det.
Gyselig komposition.
Decideret oldnordisk belysning.
Det her er et fejlskud. Helt ubrugeligt.
Tøv en kende.
- Det er ikke Goyaen. - Hvad mener du?
Det er ikke det samme maleri som på de andre.
Hvor har jeg set den hånd før? En finger, der peger nedad. En ring.
Du almægtige! Det kan ikke være rigtigt.
- Hvad kan ikke være rigtigt? - Af sted til biblioteket!
Der findes ikke en præcis gengivelse, -
- fordi maleriet forsvandt efter afsløringen.
Men jeg mindes, at der findes en radering af en slags.
Der har vi den.
Hertuginden af Wellington.
Bronwen har fundet den forsvundne Goya.
Karl 4. af Spanien hyrede Goya til at male hende i 1792.
Efter sigende var hun hans største mesterværk.
Uheldigvis var hun efter sigende også -
- kongens elskerinde. Det huede ikke dronningen.
I sin ydmygelse befalede hun, at maleriet skulle brændes, -
- men det blev stjålet og bragt i skjul.
Det siges, at Goya selv stod bag tyveriet.
Gennem 200 år er maleriet blevet efterstræbt af samlere, -
- attrået af magthavere og med tiden blevet en legende.
- Er legenden sand? - Gør det nogen forskel?
Det er fint med sandhed, men rygter er uvurderlige.
Hvad vil Strago med det?
Maleriet må tilhøre Spanien. At sælge det vil betyde fængsel.
Ja, men nu er det, historien bliver speget.
Hertuginden dukkede op igen i Frankrig i 1943.
Det blev stjålet af prøjserne fra et uudtaleligt chateau.
Hermann Göring var efter sigende besat af maleriet, og rygtet går, -
- at han påførte det koden til sin schweiziske bankkonto.
Ufattelige rigdomme og så videre.
Men ...
... da de allierede tog Göring til fange ...
Af vejen, af vejen.
... var maleriet ikke at finde.
Det forsvandt atter en gang i historiens tåger, -
- og de hemmelige bankkonti ligeså.
- Hvor meget drejer det sig om? - Flere hundrede millioner.
Samt et forråd af gruyere, chokolade og udsøgte vine.
- Det er det, Emil vil have. - Udsøgt vin?
Formuen. Den kan finansiere en verdensomspændende revolution.
Vi vil se en bølge af angreb. Utallige liv er i fare.
Det maleri må tilintetgøres.
Vi må håbe, I finder det først. Jeg skal slå en streg.
Jeg er meget smigret, unge mand, -
- men jeg er ikke selv swinger.
Du fredsens, det her har jeg læst om.
Jeg sank hen i en urolig søvn, -
- besynderligt nok isprængt erotiske drømme.
Lady Mortdecai, hertugen venter Dem.
Denne vej.
Lady Mortdecai er ankommet, Deres Nåde.
Hertugen af Asherboroughdon.
Det er venligt af Dem at sætte tid af til mig.
Lady Mortdecai.
De må lige have mig undskyldt et øjeblik.
Naturligvis.
Lady Mortdecai.
Johnson, hvem er denne Mortdecai, og hvad vil hun mig?
Aner det ikke. Hvorfor blev jeg ikke informeret?
Hun er fandens tiltrækkende.
Søbetjenten.
Jeg skulle tale med søbetjenten om min sø.
Jeg skal ud at fiske i morgen.
Jeg hader det. Sid ned. Pisseirriterende.
Jeg kan forstå, at De var en nær ven af Bronwen Fellworthy. Kondolerer.
Hendes gartner nævnte Dem, og så ville jeg lige høre ...
Det maleri, hun arbejdede på ...
Jeg fatter ikke et kvæk af det, hun siger.
Jeg prøver at slippe af med hende, men hun er fandens tiltrækkende.
- Hvad ville De sige? - Gjorde De tjeneste under krigen?
Den stakkels pige.
Ombragt med koldt blod, og hvad ved jeg.
Stakkels Bronwen.
Maleriet, Deres Nåde.
Har hun nogensinde nævnt hertuginden af Wellington?
- Billedskøn kvinde. - Bronwen?
Jeg skal på tønden.
Har De lyst til at gå med og se den?
En fristende invitation, men jeg må desværre takke nej.
- Angående hertuginden ... - Bunny har det.
Under krigen mod de satans nazister -
- rullede Bunny det ind i et tæppe uden at sige det til nogen.
- Er Bunny en soldat? - 7. armé, 2. division.
Tog Göring til fange som første mand på stedet.
Har han stadig maleriet?
Wc'et kalder.
Kom nu og kig.
Jeg er desværre nødt til at gå. Tusind tak for audiensen.
Hvem er De?
Søbetjenten, Deres Nåde. Fisketuren i morgen er aflyst.
Gudskelov.
Jeg forlanger en forklaring.
Nej, jeg trænger til noget styrkende. Kan man få nogle sandwicher?
En smule æg med brøndkarse, rejemayonnaise -
- og måske et par liter af husets bedste whisky til at vågne på.
Jamen dog.
Så skal jeg bede om kaviar.
Varme blinis, creme fraiche, kogte æggehvider -
- og vodka så iskold, at den skal tages med handsker på.
Glem nu ikke sildebensskeen. Vi er vel ikke plebejere, vel?
Velkommen til Rusland, hr. Mortdecai.
- Og De er ...? - Roman Romanov.
Romanov? Sir Grahams klient.
Det er altså hans skyld, jeg sidder her.
Det var ubehageligt.
- Hvor er Goyaen? - Aner det ikke.
- Men De har forstand på kunst? - En kende.
De har en Turner, der umuligt kan være ægte, -
- eftersom originalen hænger på Musée d'Orsay.
En pragtfuld Callow, cirka 1840.
En sjældent farvestrålende James Bourne, -
- et par skingre Varleyer fra hans sidste periode -
- og den smukkeste Edridge, jeg nogensinde har set.
Ja. Hvor er Goyaen?
Hvor så De den sidst? Har De kigget under sofaen?
Når jeg forlægger noget, spørger jeg ofte mig selv ...
Av, det var ikke pænt gjort.
Jeg har ledt efter det maleri i 17 år, -
- for det, jeg vil have, det får jeg.
Det bliver meget mindre smertefuldt, hvis bare De fortæller mig det.
- Hvor er maleriet? - Hvorfor tror alle ...?
De foregav at være blid, men det var De slet ikke.
Milton Krampf påstår, at han vil få maleriet. De er hans hæler.
- Ergo må De have maleriet. - Beklager, jeg ved ingenting.
Dmitri, vær venlig at hente 12-volt-bilbatteriet.
De har fat i den forkerte englænder, kammerat.
Vladimir, træk hr. Mortdecais bukser ned.
Vi må kunne finde ud af noget.
Jeg kan finde det til Dem for 30 % i findeløn.
Spred kuglerne.
Aldrig! Kan man overhovedet det?
Jeg kan gå med til 20 %.
Kuglerne.
10 % virker urimeligt.
Det er ikke god latin.
Jock!
Nå, springe?
Kære, rare, snarrådige Jock.
Min kammertjener tilråder mig øjeblikkelig selvdefenestration.
Kuglerne.
Tilgiv mig, Vladimir.
Ingen kugler.
Tusind tak, Vladimir.
Hallo? Jeg står herude.
- Kom så, chef. - Jeg ønsker at låne telefonen.
- Gå hen til kværnen. - Jeg elsker motorcykler.
- De kører så stærkt. - Chef ...
- Hvad nu? - Deres bukser. Det er upassende.
Det er ganske tænkeligt, at jeg har slået hovedet.
Kender du udtrykket "spred kuglerne"?
- Nej, chef. - Det forekom mig sjofelt.
Hold fast, chef!
Godt skuldret, Jock! Du er i særklasse.
Hvor skal vi køre hen?
Vi er kun i sikkerhed på engelsk jord. Til ambassaden i en ruf!
Duk Dem, chef!
Hold fast!
- Jock? Vil det hele flaske sig? - Det skal jeg ikke kunne sige.
Ikke ned ad trappen!
Det her kommer til at larme lidt.
- Det var drønspændende! - Hvilken vej, chef?
Det er længe siden, og hun var mindreårig, -
- men jeg skulle mene, at ambassaden ligger i den retning.
Jockie ...
- "Spred kuglerne"? - Ingen anelse.
Er det bare, fordi du ikke har lyst til at fortælle mig det?
Ja, chef.
Han er hos ambassadøren i Moskva og kommer med næste fly til Heathrow.
- Og hans kone er i røret. - Tak.
Tak, Maurice.
Maurice?
- Luk døren. - Javel.
Johanna, han er på vej hjem.
Gudskelov. Her er som i graven, når man er alene hjemme.
Føler du dig utryg? Jeg kan holde vagt udenfor i nat.
Det kan jeg ikke bede dig om.
Men kom forbi i morgen. Skal vi sige klokken otte?
Dig, mig og Charlie?
Naturligvis. Det går jo ikke an at lade os to være alene, vel?
Det gør det vel ikke. Men når han ikke frem, så når han ikke frem.
Er der noget, jeg skal tage med?
- Det er der faktisk. - En flaske chardonnay?
En komplet mønsterrulle over 7. armé, 2. division, fra juni 1945.
- Udmærket, Johanna. - Vi ses i morgen.
Det kunne jo ske, han ikke nåede frem.
- Op, Jock! - De er oppe, chef.
Hvor er vi?
Så skulle du se ham den anden.
At du er fuld som en allike, ændrer ikke ved, -
- at du nær havde forårsaget en diplomatisk krise.
En mand på din alder bør ikke opføre sig -
- som en undvegen beboer fra et hjem for alkoholiserede varietémusikere.
Jeg er altså ikke alkoholiker.
Jeg er en fyldebøtte, og der er en verden til forskel.
Jeg drak først om bord på flyet.
- Og i bilen. - Lidt i bilen.
Og i ambassadørens residens.
Og i ambassadøssidessen.
Jeg vil råde dig til ikke at henvende dig til flere af vores ambassader, -
- hvis og når du krænker loven, mens du er i USA.
Stop! Stop!
Vil du have, jeg skal besøge kolonierne?
Ikke tale om. Det går jeg aldrig med til.
Salget af din Rolls-Royce til Krampf er et oplagt alibi.
Find ud af, om han har maleriet. Se dig omkring på hans ejendom.
Bilen er om bord på et fragtfly, der nu på vej mod Los Angeles.
Du følger efter.
Californien? Bvadr.
Din bagage er pakket, og dit fly afgår ... nu.
Op at stå, soldat.
Støt Dem til mig.
Jeg vil gerne ringe til min kone. Hun må være bekymret for mig.
Bare rolig, jeg giver hende en tilbundsgående udredning.
Hov hov, gamle jas ...
Tag over og besøg Krampf. Gør alt for at få fat i maleriet, -
- og overlad Johanna til mig.
Jock, kom her.
Jeg er bange.
Mon Johanna har vænnet sig til tanken om overskægget?
- Hej. - Halløjsa.
Undskyld, men der var kø.
Vorherre bevares!
Jockie, koncentrer dig dog. Vi er kun fem dage fra konkursen.
- To, chef. - Det er da mandag i dag.
- Torsdag, chef. - Storartet. Hold skruen i vandet.
Åh, Jock.
Kære, rare, stangvirile Jock. Sku grant dette Amerika.
Den nye kolos, de frihedselskendes land.
Hvad er det her for et helvede?
Vi må være drejet forkert og havnet i en pornofilm.
Er vi drejet forkert og havnet i en pornofilm?
Skal De tjekke ind?
Jeg er Mortdecai, lord af Silverdale.
Jeg skal bede om en spand is, et "Må ikke forstyrres"-skilt -
- og en bulldozer.
- Skal De tjekke ind? - Ja, det skal vi.
Jeg får nok brug for at ommøblere.
Værelse 326, udsigt til poolen.
Man skal altså bare dukke op, og straks får man et kreditkort?
Det forstås, hvorfor Deres land er et økonomisk morads.
Har De brug for hjælp med bagagen?
Nej, det har jeg ikke. Jeg har sgu da en kammertjener.
Besynderligt land.
Av!
Dav.
Vent!
Tak.
- Hej. - Halløjsa.
Det er som at lytte til en flok orangutanger.
Hvorfor, hvorfor?
Hr. amerikaner? Værelserne er lavet af cement.
Praktisk under et luftangreb, men når man prøver at hvile sig -
- efter en barsk flyvetur, er det et akustisk mareridt.
Hold venligst op med at grynte som gnuer, -
- så man kan få sig noget søvn. Jeg beder Dem!
Undskyld, chef. Vi skal nok dæmpe os.
I guder, Jock! Pak dog svaberen væk!
Min øjesten, mit livs kærlighed ...
Alt her får mig til at tænke på dig.
Hvem er det?
Det er mig, din elskede. Din ægtemand, Charlie.
Hvor er du?
Et skrækkelig vulgært sted ved navn Los Angeles et sted i kolonierne.
Hvad skal du der?
Overbringe Rolls'en til den rædderlige Milton Krampf -
- og skaffe noget andet med hjem.
Hold dig fra Krampfs datter. Hun er en berygtet nymfoman.
Er hun det? Hvorfra ved du den slags?
- Johanna, der er ikke mere is. - Min mand er lige i telefonen.
Lever han endnu? Har han fået fat i maleriet?
- Er det Martland? - Øjeblik, Alistair.
Den Judas, den Aias, den Paris! Eller var det Agamemnon?
Ham, der bortførte den smukke Helena og startede al balladen i Grækenland.
- Færdig. - Endelig!
Hvorfor er der folk, der får orgasme i din umiddelbare nærhed?
Jeg tror, jeg er indlogeret på en slags cement-bordel.
Hvabehar?
Jeg er også i stand til at virke tiltrækkende i visse kvinders øjne.
- Charlie! - Nemlig.
De bliver blinde af at slå smut med øjnene ad overskægsklædte mænd.
Charlie Mortdecai, du færdes på meget tynd is.
Måske Krampfs nymfomane datter vil give sin mening derom til kende.
Jeg fandt en kold Latour, vi kan hygge os ...
Johanna?
Pis også.
Jock og jeg kørte Rolls'en ud til min klient, Milton Krampf.
Benhård milliardær, kunstsamler -
- og øjensynlig ihændehaver af den forsvundne Goya.
Tampen brændte, -
- og min nysgerrighed pirredes af hans nymfomane datter.
Vi bemægtiger os maleriet og slipper væk herfra i en vis fart.
Afbryd mig endelig, så snart du kan.
Heldige saddel.
Den livgivende drink-bakke manifesterer sig.
- En mint julep. - Jeg drikker hvad som helst, tak.
- Jeg er Georgina Krampf. - Vel mødt.
- De må være Mortdecai. - Ja.
Det er mig, der er ham.
Skal De ikke have en drink?
Jeg drikker ikke. Jeg bryder mig ikke om at sløve sanserne.
- Hvor skrækkeligt. - Jeg har det skam pragtfuldt.
Tag på mig.
Ikke der, fjols. Her.
Charlie Mortdecai, din stratenrøver.
Jeg klemte ikke brysterne.
Rolls'en.
Jeg blev brugt som kurer.
Da Bronwen ringede til mig, ringede jeg til Spinoza, -
- og så sørgede han for at få maleriet anbragt i din Rolls.
Men nogen fik nys om det, -
- og nu er Bronwen gjort kold som en brøndgravers røv.
- Det er en ulækker sag. - Du kan selv være ulækker.
- Er hun ikke bare vidunderlig? - Jo, det er hun.
Hun er udsøgt.
De mesterlige penselstrøg, de rolige linjer ...
Ligner hun ikke min mor? Kan du se ligheden?
Jeg har aldrig mødt din mor.
Ligheden med mig. Hun har fyldige læber ligesom mig -
- og et vidtskuende blik. Synes du ikke?
Ih jo. Må jeg?
Jeg var på udkig efter noget ... andet.
Branspath? Tak skal du have. Bær det ind på mit arbejdsværelse.
Jeg håber ikke, du tager det ilde op.
Bliv her i aften. Jeg holder fest for at afsløre hertuginden -
- og se alle byens kunstsnobber savle over hende.
Gå ovenpå og net dig. Du lugter af stald.
Og hvis du skynder dig, kan du nå at bestige Georgina inden middagen.
Hun har ordnet halvdelen af tjenestefolkene.
De stirrer ned i sprutten, chef.
Det gør jeg også.
Jock, jeg frygter, at vi er i ellevte time.
Hele vores fremtid afhænger af, om vi får fat i det elendige maleri.
Derfor er vi nødt til at lægge en plan.
En djævelsk udspekuleret plan.
- Jeg har en ide. - En svimlende kompleks plan.
Proppet med finter, skinmanøvrer og præcision som et schweizisk urværk.
Nogen ideer?
Vi bøffer det, mens ingen bemærker det.
Genialt. Kan du gentage det?
De går nedenunder og sørger for at blive set.
Senere klatrer vi op ad huset, knuser en rude og hugger maleriet.
Hvor udspekuleret.
Skal vi ikke lige gennemgå det igen?
- Det er bare et klassisk bræk, chef. - Naturligvis.
Bare det klassiske bræk-nummer. Knæk og bræk.
Jock ...
- Jeg er overmåde stolt af dig. - Tak, chef.
Og Jock, du ved, jeg holder meget af dig.
Jock, vil det hele flaske sig?
Hvor fanden skulle jeg vide det fra?
Jævnt kedelig.
Hold englænderen hen, så laver jeg ballade.
Hej.
- Det er min numse. - Dans med mig.
Stjernedrys!
Der er så meget at se på.
Tag mig!
Søde ven, jeg er frygtelig træt og frygtelig gift. Træt og gift.
Jeg er desuden både gift og træt.
Min egen! Hvad fører dig hertil?
Det er ikke et bryst, jeg står med i hånden.
Jeg var ked af vores sidste samtale, så jeg sprang på et fly. Overrasket?
Kun behageligt.
Skal du ikke præsentere os?
Johanna, dette er Milton Krampfs nymf... datter, Georgina.
Og vi var netop i færd med at diskutere ...
Af og til er det ligesom ...
Som tiden dog flyver.
Hold skruen i vandet.
Et uhyre.
Dygtig, sulten vaps.
Pølse, pølse, pølse, pølse ...
- Jeg mødte et uhyre. - Andet vindue til venstre.
- Jamen jeg mødte et uhyre. - Skrub så op ad stigen!
Hvad skal du så foretage dig, mens jeg udfører slig heltedåd?
Uhyret! Uhyret!
Hvor jeg dog længes efter regnfulde, trøstesløse Europa.
- Godt skuldret, Jock. - Det er mig et privilegium, chef.
Hr. Krampf, nu da vi begge to er her, -
- så lad os tale rent ud af posen.
Jamen dog.
Desværre, Strago. Der er ingen bankkoder bag på maleriet.
Vi ved godt begge to, at de er skrevet med usynligt blæk.
Stands!
Sæt jer ned.
Du aner ikke, hvad du roder dig ud i, Georgina.
Skuldertasken til trods er Strago dødsensfarlig.
- De er kumpaner. - Hvor ved du det fra?
Ad, hvor klamt.
- Vi er forelskede. - Smid pistolen!
- Emil? - Gør det så!
Bravo, Martland. Men han var nu allerede død.
Hvad laver du her?
Jeg fulgte efter dig. Jeg kunne ikke lade dig blive sovset ind i det her.
- Jock, maleriet. - Sæt dig!
- Slip kniven, eller jeg skyder! - Det bliver formentlig et vådeskud.
I har aldrig prøvet at elske med en principfast mand.
I mit tilfælde har du såre ret, -
- men jeg gik heller ikke på Eton, hvor bøsseri er dagligdag.
- Gik du ikke på Eton, Martland? - Jo, det gjorde jeg. Jo!
Du må ikke kaste op ...
Det er skaldyrene!
- Har du det? - Kør, kør!
Jeg kører, jeg kører!
Bilen!
- Det bryder jeg mig ikke om. - Luk øjnene, chef.
Giv mig nøglerne til Rolls'en.
- Kom så. - Godt, vi ikke spiste skaldyr.
Jock, hold op.
Jeg får sympatikvalme.
Er du gået fra snøvsen? Skaldyr fra et cateringfirma.
Jeg havde et fast greb om sagerne, inden I to dukkede op.
Du havde et fast greb om noget.
Du skulle nødigt snakke.
Det er ikke mig, der indlader mig med en fejlslagen digter!
Min universitetstid gik i det mindste ikke med plagiat.
Jeg har en sart mavse. Der er mere på vej ...
- Nej, ikke mere. - Jeg har slugt det.
Jeg skjuler da mine sidespring frem for at lufte dem for andre.
- Der har altså været sidespring? - Jeg indrømmer intet.
- Så nægter jeg intet. - Hold nu kæft!
Et halvsløjt angreb, Jock, men opfindsomt.
Jeg er færdig.
Det er deres bil. Dér!
Nu venter vi 30 sekunder.
- 29, 28 ... - Lad være med at tælle.
Det er bare med at få det op.
Jeg sikrer området.
Det er en skandale. Der er ingen havudsigt inden for miles omkreds.
- Vær nu ikke så træls. - Er du så færdig med at håne mig?
Nu varmer vi det op, afslører koderne -
- og overfører pengene. Hent blæselampen.
Ingen rører sig.
Pas på. Han er både erfaren og seksuelt frustreret.
De bankkoder skal ikke falde i de forkerte hænder igen. Væk!
- Det må du ikke! - For England.
Åh nej.
Ud med jer!
Den lokale ordensmagt tog det ilde op.
Strago og Georgina undslap, mens vi andre måtte besvare -
- nogle ganske skarpe spørgsmål.
Jeg genfortalte historien efter bedste evne.
Hvem ved, om man hilser sådan på hinanden i Amerika? Jeg gør ikke.
Alt imens gik mine tanker til hjemmet.
Hvis Johanna og jeg da stadig havde et hjem.
Jeg ved ikke, om Jock har nævnt det, -
- men jeg er frygtelig ked af det hele, min egen.
Vi bliver formentlig nødt til at åbne huset for turister.
Jeg beder Jock gøre tjenesteboligen klar til os.
Tror du, Jockie vil blive hos os uden løn eller logi?
Vil du ikke hønse.
Det er ikke forbi endnu. Maleriet var en forfalskning.
Hvordan kan du vide det?
En fyr ved navn Bunny har originalen. Bronwen var fuld af løgn.
Hun fandt aldrig den forsvundne Goya. Hun malede den selv.
Naturligvis!
Bronwen maler en forfalskning og ringer til Krampf.
Om jeg er interesseret? Jeg er vildt interesseret.
Krampf ringer til Spinoza. Georgina får nys om sagen -
- og fortæller det til Emil, som stjæler maleriet.
Men Spinoza dukker op, gokker Emil i nødden og tager maleriet.
Derefter gemmer han maleriet i Rolls'en, -
- og jeg smugler det uforvarende til Krampf.
Hertugen fortalte mig om Bunny, men jeg kan ikke finde ham.
- Hvad for en hertug? - Bronwens kæreste.
Bunny?
"Kærlig hilsen din Bunny." Brevet var ikke fra et barn.
Det var fra ham. Hertugen er Bunny!
- Så var det ikke hans slante. - Hvabehar?
Hertugen ville have mig med på wc'et for at se hans dillergøj.
Gamle gris.
Men i virkeligheden var det maleriet, han ville vise mig.
Hertuginden af Wellington hænger på Bunnys lokum!
Jamen dog.
Nu kan søbetjenten ikke pestilere ham længere.
- Må jeg kondolere, frue. - De er meget elskværdig.
Må vi have lov at låne wc'et?
Denne vej.
Du fremragende forsørgerske!
Du tager livet af mig, min egen.
- Ud gennem vinduet? - Spilleme!
Men ...
... jeg har lige et enkelt spørgsmål. Hvad gør vi derefter?
Hvis Martland får maleriet, vil han ødelægge et pragtfuldt kunstværk, -
- og vi vil stå uden findeløn.
Hvis Strago får det, vil det få grufulde konsekvenser for verden.
Og hvis vi går til Romanov, vil han bare dræbe os og hugge det.
Og vi skal finde ud af, hvordan vi betaler otte millioner i restskat.
Spilleme, ja. Præcis. Spilleme.
Det er spilleme en kattepine. Jeg må tænke det godt igennem.
Tænk endelig løs.
Men husk på, jeg står på et lokum og holder om en død mands Goya.
Er vores maleri ikke med på Sedgwick's' fredagsauktion?
- Jo. - Perfekt.
Vi bortauktionerer Goyaen forklædt som vores Sheridan.
- Men den er allerede indleveret. - Så må vi bytte om på dem.
Men først skal køberne tro på, at Goyaen er i spil igen.
- De vil kræve at se den ved selvsyn. - Så viser vi den til dem.
Det, der nu er brug for, er et veldrejet rygte.
Sir Graham, en besked til Dem.
Hvad er det her for noget pjat?
Jeg er ikke interesseret i din slatne Sheridan.
Min egen.
Er du interesseret nu?
I den grad.
- Jeg så det jo brænde op. - Det er Mortdecai.
Han skulle efter sigende have fået det ud på det åbne marked.
- Auktionen begynder klokken fem. - Jeg vil have det maleri.
Det er med på auktionen.
Held og lykke!
Han skylder mig stadig en finger.
- Hej, pusling. - Jeg har snuppet et adgangspas.
Vi er katalognummer 7. Jeg skal bruge 30 sekunder til at bytte om på dem.
Jeg kender bygningen ud og ind. Du skal nok få din tid.
Pøj pøj.
Mine damer og herrer, velkommen til Sedgwick's' efterårsauktion.
Vi begynder med katalognummer 1.
"Venner på gårdspladsen" af Helen Allingham.
Det forestiller to heste, en fæhund og en flok svin.
Himlen er ganske nydelig. Skal vi lægge ud med 17.000 pund?
17.000 pund er budt.
På listetå, du gamle.
Som en panter i junglen.
Vladimir, hvor er det godt at se dig på benene igen.
Sig, hvor maleriet er, eller du får et hul i hovedet.
Et hul i kuglerne!
Hvorfor er Dmitri så tosset med testikler?
Dine forældre mødtes kun én gang, og der blev udvekslet penge.
Næppe mere end en tyver.
Og din mor var tilmed klædt ud som mand.
Det ville jeg ikke gøre. Det ville jeg virkelig ikke.
Solgt til herren med den lyslilla charmeklud.
Nu til katalognummer 2.
Den her får du ikke brug for mere.
Pokker stå i det. Jock, din hånd.
Pyt, jeg har en til.
Det er ikke første gang, jeg har skudt Jock.
Ombytningen, chef.
Du har spilleme ret. Ingen tid til slendrian.
Vi mødes indenfor!
Nu til katalognummer 4:
Fernand Just Quignons "Lavendeleng".
Er det ikke betagende?
40.000 pund.
Hører jeg 45? 45.000 er budt.
Giv mig maleriet.
Hvad for et maleri?
Jeg ser, De er velbevandret udi fægtningens ædle kunst.
Beklager ...
... men det er jeg også.
Et vigtigt led i enhver gentlemans dannelse.
Og som gentleman må jeg advare Dem.
Mit coup d'arrêt omtales stadig med ærefrygt den dag i dag.
Jeg kan ikke lide det, jeg kan ikke lide det!
25.000 pund.
Katalognummer 5: "Smilende kvinde i stol".
Solgt for 210.000 pund.
Nu til katalognummer 6.
Du fredsens!
Modtag min dybfølte og uforbeholdne undsk...
Helle?
Bevar roen, mine damer og herrer.
Bliv venligst siddende, så er jeg meget taknemmelig.
Hvor er Mortdecai?
Bare kom an.
Nu til katalognummer 7:
"Oberst Blücher med hunde uden for Twineham".
En nydelig Sheridan tilhørende Mortdecai-slægten.
Skal vi lægge ud med 100.000 pund?
100.000 pund. Tak, Sir Graham.
Fang vil have sin finger.
Ind og byde, ind og byde ...
Hvor er Mortdecai? Ud med sproget.
Han er her ikke. Han sendte mig i stedet.
- Hvor er han? - Her er kun mig.
Kære, rare, heltemodige Jock.
- 200. Bydes der 300? - 300!
Fremover bedes herren bruge sin markør.
Så tager vi din finger.
Skulle det ikke være ham den andens?
Og hvad så? Alle fingre ser ens ud.
Jeg kunne ikke undgå at høre noget snak om din finger.
Tænk ikke på det, chef. Jeg har ni andre.
Ælle, bælle, mig fortælle ...
Jeg må og skal deltage i den auktion.
- Jeg skal nok klare den, chef. - Vi mangler otte millioner.
Vil du gøre det?
Hvem byder 500?
Der er han. Ingen panik. Bare pågrib ham.
500.000?
Vent.
Mange tak, frue. Hører jeg 600.000 pund?
- Byd. - Hvad?
Et bud fra lady Mortdecai, der byder på sit eget maleri.
Skulle hesten bare lige til London og luftes en tur?
- Ja. - Udmærket. 600.
- Jeg skal nok gøre gengæld. - Det ved jeg. Det gør De altid.
Få det nu overstået.
Godt skuldret, chef.
Det er mig et privilegium, Jock.
Ikke flere bud? 900.000.
Ind og byd!
Sidste udkald. Der er budt 900.000 pund -
- af Sir Graham.
Sidste chance.
Min egen!
Ja, lord Mortdecai? Kunne De også tænke Dem at byde?
10 millioner pund.
10 millioner pund budt af lord Mortdecai.
Nu!
- 20 millioner, I møgsvin! - 25 millioner.
25 og en halv! 26 og en kvart!
- 30 millioner. - Er det sidste bud?
Så falder hammeren ved 30 millioner pund.
Solgt.
Værsgo. 2.642 pund.
Tilgiv mig, matematik har aldrig været min spidskompetence, -
- men beløbet var 30 millioner, så den kan De beholde.
Fratrukket kommission, fragt, håndtering og afgifter -
- var der godt otte millioner pund tilbage.
Og de er desværre blevet ...
Inddrevet af statskassen til dækning af din skattegæld, -
- Charlie.
Kan du give mig en god grund til ikke at arrestere dig?
Jeg afskyr ubehag.
Det er mig, du bør bebrejde.
Kære Alistair, har jeg ladet dig tro, at der var noget mellem os, -
- gjorde jeg det kun for at beskytte min mand. Kan du tilgive mig?
Naturligvis, Johanna.
Charlie.
Pokkers godt forsøg, gamle jas.
"Blandt alverdens ord med sorg omgærdet -
- tynger disse mest: 'Det kunne have været'."
Tak, Maurice.
Stakkels Jock. Han var ude af sig selv af bekymring.
Men jeg vidste, at det hele nok skulle flaske sig.
Bjergtagende.
Tror du, koderne står bagpå?
Det gør de, min egen, og jeg har videregivet dem til myndighederne.
Anonymt, naturligvis.
Det er muligt, vi er ludfattige, men vi er ikke desperate.
Bare Romanov ikke er alt for hård ved Sir Graham, -
- når han opdager, at han har købt den forkerte forfalskning.
Lys.
Det er skuffende. Meget skuffende.
Spred kuglerne.
Røvtur.
Fortæl mig så om hende frillen på hesten.
Min egen, jeg gjorde virkelig mit yderste for at være dig utro ...
... men jeg kunne ikke.
Det er hæsligt at opdage, at man har forelsket sig i sin egen ægtefælle.
Det blik opbløder hver en fiber i min krop.
Bortset fra én.
Vil det sige, at du er klar?
Det ser jeg intet i vejen for.
Du må da kunne huske, at jeg allerede er omskåret.
Charlie ...
Fru Mortdecai, som De udmærket ved, -
- er jeg en mand af få ord.
Jeg er så voldsomt forlibt ...
... i mit overskæg.
Men jeg har opdaget ...
... at jeg elsker dig højere.
Værsgo.
Ville du virkelig gøre det for mig?
For dig -
- er der intet, jeg ikke ville gøre.
I så fald, hr. Mortdecai, -
- ville det glæde mig, om De ville beholde det.
Mener du det?
Din kvalmerefleks.
Prøv ad.
Åh, pusling, jeg har aldrig været så ...
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2015