Parcă aș avea o grămadă de timp.
Știu.
E bine. Sunt bine.
Tocmai ieșim de pe autostradă.
Da?
Te-a luat Hugh de la birou, sau...
Da, venea din Oakland.
Întârziase, desigur. Apoi l-am luat...
Apoi, m-a dus la un bar de avocați.
Un bar de avocați?
Da. Un fel de.
Da. Nu știu. Toți de acolo semănau cu avocați.
Cred că eram singurul fără cravată.
Ar trebui să-ți luăm una pentru urgențe.
Da, garderoba pentru urgențe.
Da.
Oricum, am încercat s-o luăm pe autostradă și...
NOAPTEA COMETEI
Kevin? Abia te aud.
E mai bine acum?
Nu prea.
Unde ești? Ai ajuns?
Da, parchez acum.
Abia am ajuns.
Da, sunt chiar aici.
Trebuie să parchez paralel și nu am handsfree.
Bine.
Ești bine?
Da.
Știi, ar trebui să vorbim despre...
Poate am putea vorbi despre
acea mică problemă înainte de a merge la petrecere.
Bine.
E ceva despre care ar trebui să vorbim acum, sau...
Alo?
Kevin?
Nu te mai aud.
Iubire?
Cred că e o glumă.
Cred că e bine cu ulei de măsline. Poate un pic mai mult?
- Un pic. - Încă un pic.
- Te excită? - E tare.
Vezi cum te furișezi? Asta e...
- E pâinea, scumpo. - Amândoi aveți cuțite ce...
N-am mai mâncat carbohidrați de o săptămână.
Am fost în "purificare".
De cât timp?
De 21 de zile.
Mi-am luat sucul și aperitivul mai devreme...
și chiar mă simt foarte, știi...
- Purificată? Deschisă? - Poate un pic leșinată?
Dar voi mânca,
voi bea și mă voi distra.
Bună.
- Bună. - Ce mai faceți?
Încântată să te văd.
- Apleacă-te la nivelul meu, te rog. - Știu.
Tocmai vorbeam cu Kevin la telefon când s-a întâmplat asta.
S-a spart ecranul.
În timp ce vorbeam cu el.
- L-ai scăpat. - Nu, nu l-am scăpat.
S-a spart în timp ce îl țineam.
Ai garanție?
Chiar nu știu dacă am.
Ai aplicația Skype pe care ți-am arătat-o?
Nu, cred ce e în regulă. Zicea că vrea să vorbească despre ceva.
Dar la știri vorbesc despre cometă.
- Da. - Cometa Miller.
Și le spun oamenilor că se poate întâmpla asta.
Da. Nu cred că-i cometă.
Dacă ai Skype, poți folosi rețeaua Wi-Fi din casă.
Nu. Interferență. Spun că lucrurile se sparg.
Vrei vin?
V-a menționat Amir că...
vine cu Laurie...
la cină?
O aduce pe Laurie?
Da. Acea Laurie.
Nu știam asta.
- Cine-i Laurie? - Ei bine, o aduce.
- O știi pe Laurie. - Of, Mike.
Păr lung și negru. Un fel de scorpie.
Sălbatică și sexy.
Cam stranie, foarte misterioasă.
- Rochii foarte mulate. - Ascultă.
E în regulă. E stilul lui Amir.
Voi ține asta...
Asta, prieteni.
E mica mea salvare. Un remediu preparat.
- Corect. - E un amestec propriu.
- E foarte sigur, cred. - Ai nevoie de un ac?
- E curat? - Poți picura în apă.
Doar o consum, în caz că sunt îngrijorată.
Nu știu. Fac o ofertă.
E echinaceea, fructul pasiunii, un pic de valeriană...
și ketamină.
- Totul e natural? - Ketamină?
Nu sună deloc natural. E un tranchilizant pentru cai.
- E doar foarte puțină ketamină. - Am făcut și eu asta odată.
M-am gândit că o sărbătoare...
Îmi oferi asta pentru că vine Laurie?
Doar spuneam...
- Acum e o petrecere. - Ketamină sau brânză?
E chiar aici dacă vă răzgândiți. E drăguț.
De unde ai luat asta?
Galaxy, magazinul economic.
- Îmi place magazinul ăla. - Și mie. Știu.
Bună.
- Bună, iubire. - Ce?
- Vino aici. - Bine.
Soția mea.
- Salut. - Salut.
- Ce mai faci? - Bună. Sunt bine.
- Bună. - Bună.
- Doriți vin? - Eu da.
Brânză? Ketamină?
Arăți bine îmbrăcat în piele.
Iisuse Cristoase.
Vreau apă sau ceva...
Știați că...
- Vine și Laurie? - Poftim.
Nu.
- Vine Laurie? - Da.
Ia uite ce zâmbet ai.
- Nu e un zâmbet. - Dumnezeule.
- De ce vine diseară? - O aduce Amir.
Mă depășește, pentru că Amir e un nesimțit.
Știți ce? Puneți un bănuț în cutia cu înjurături.
Cui i-a spus?
Avem... Da.
Avem un e-mail despre asta. Doar că vine însoțit.
Plus unul și apoi am întrebat plus cine?
Trebuie să știu în seara asta.
Editorul meu trebuie să știe cum să rezerve hotelurile și zborurile.
Trebuie să-i înștiințez.
Trebuie să știu în seara asta.
Știi că nu pot...
Trebuie să mă mai gândesc...
un pic mai mult, deoarece...
Nu vreau să fac alegerea greșită.
Dar dacă vii pentru o perioadă mai scurtă?
O lună de exemplu, nu toate patru. Vino doar pentru o lună.
E totuși un timp îndelungat...
și nu spun nu.
Iubito, dacă nu spui da, devine nu.
Ne e frig și foame.
Bună?
- Bună. - Bună.
- Amir, arăți minunat. - Mulțumesc.
- Bună. - V-o amintiți pe Laurie?
Amir mi-a zis să nu fiu...
- prea îmbrăcată și acum mă simt... - Nu...
Noi nu suntem prea îmbrăcate.
- Bună. - Bună.
- Ce mai faci? - Sunt bine.
- Beth, ți-o amintești pe Laurie? - Da.
- Încântată să te cunosc. - Deja v-ați salutat și...
Ce mai faci? Încântată să te cunosc.
Vreți vin roșu?
Da. Mi-ar plăcea vin roșu.
- Lee? - Am gătit...
- Ce mai faci? - Bine. Foarte bine.
- Tu? - Minunat.
Da. Viața pare diferită față de cum era acum o vreme.
- Într-un mod bun, așa că... - Marfă. Mă bucur să aud.
- Sper. Poftim. - Mulțumesc.
Nu A, C, E.
"Horace, ascultă.
Voi fi la piramidă. Vino să ni te alături.
Trebuie să vorbim de o zeitate."
Tot nu aveți rețea?
Telefonul meu e spart complet.
Trăiesc clipa, dar...
- Nimic. - Am zero.
Ciudat. Poate că nu merge antena.
Nu merge antena?
Vă spun...
- Funcționează. - Asta ar fi o adevărată știre.
Cometa.
- Cometa lui Miller. - Da. Mulțumesc.
Am citit ceva azi dimineață despre o cometă din 1930.
Era în Finlanda.
- A pus la pământ... - De fapt...
toate antenele?
De fapt, era în 1923.
Și, da, era în Finlanda.
Mulțumesc, Wikipedia.
Era o nebunie că afecta oamenii.
După ce a trecut, ei se pierdeau.
Ajungeau în case greșite. Uitau lucruri.
Nu știau unde se află.
Îmi amintesc că am citit de femeia asta...
care a sunat la poliție și a zis:
"Bărbatul din casă nu e soțul meu".
Și apoi a venit poliția...
și au zis: "El e soțul tău".
Și ea a răspuns: "Nu. Nu-i soțul meu.
- Ieri mi-am ucis soțul. - Marfă.
De asta știu că nu e el."
Dar nu o puteau aresta, pentru că stătea...
chiar în fața lor.
Aveau ceva teorii din ce cauză se întâmplă asta?
Gândiți-vă ce norocoasă e. Trebuie să-l ucidă din nou.
Cu siguranță voia să-l ucidă.
- Așa sunt finlandezii. - Finlandezii.
Cum se zice?
- Vă amintiți de cometa Halley? - Da.
Adică, a fost o chestie mare.
Îmi amintesc la școala mea, a trebuit să reconstituim Cometa Halley.
Ne-au atribuit tuturor să facem ceva ceresc.
Sora mea era cometa Halley. Eram foarte invidioasă.
Nu ți-am cunoscut sora. Voi îi cunoașteți sora?
E o poză cu ea chiar acolo pe pervaz, dar...
- Arată ca o cometă temporară. - Arată un pic ridicol.
- Aia e sora ta? - Dar de ce ai pus-o...
E ușa către nicăieri.
În Feng shui, o ușă inutilă,
e evident că e o ușă inutilă,
ai pus o poză cu cineva...
ai probleme nerezolvate cu...
și cauzează tot fluxul ăsta de energie ciudată.
Nici măcar nu-mi place să stau aici.
- E ciudat. - Atunci nu mai sta acolo.
- De fiecare dată când... - Sunt empatică.
- Un fel de. - Și pot simți. E ca un vortex.
Când a fost ultima dată când eram toți împreună așa?
Mă gândeam, chiar înainte de Ziua Recunoștinței,
cei mai mulți eram acolo, dar n-a putut să vină toată lumea.
Nu cred că Laurie... Laura?
- Laurie. - Laurie.
Scuze. Vom spune toate poveștile astea.
Asta facem când ne strângem împreună.
Deci, Laurie, ce faci zilele astea?
- Ei bine, eu... - Ești ocupată?
Sunt ocupată.
Lucrez cu programe în Silicon Valley.
Lucrăm cu tineret.
Nu ai... Nu...
Încă mai predai yoga?
Yoga spaniolă? Spoga?
- Nu. Nu eu. - Ești sigură că...
Trebuie să fi fost altă fată...
cu care a ieșit Kevin și cu care s-a cuplat Amir.
Să-i dăm o lopată.
Cu ce te ocupi?
Sunt actor. Tăceți.
Nu-mi aminteam că ești actor.
- Faci mai mult teatru? - Făceam.
De când m-am mutat aici s-o ajut pe soția mea cu cariera Skype.
Am lucrat în televiziune patru ani.
- Cum se numea serialul? - Roswell.
Doamne, ador Roswell.
Când ai apărut în Roswell? La ce episod?
La toate episoadele. Eu le-am produs.
- Adică? - Eram producătorul serialului.
Da, era tipul principal.
Ce caracter ai jucat?
- Joe. - Aveai altfel părul sau ceva?
Aveam exact aceeași frizură.
Scuze. Poate e că unul de atunci când...
știi caracterul de atâta vreme, apoi îl vezi și nu faci legătura.
Nu știu.
- S-a dezvoltat și el. - Chiar că da.
Mai verifică din nou.
Sunt sigur că, poziția câinele în jos, ți-a dăunat.
- Nu fac yoga. Nu era... - Ascultă.
Mă bucur că ți-a plăcut serialul.
Cred că ești un actor foarte bun...
și ar trebui să continui s-o faci.
- Mulțumesc foarte mult. - Cred că ți-ai valorifica timpul.
Ce mai pui la cale zilele astea?
Ultima dată când îmi amintesc,
cucereai lumea dansului.
Ultima dată când te-am văzut...
era când cream spectacolul de dans.
A mers foarte bine un timp,
dar apoi, chiar înaintea premierei,
au adus-o pe Svetlana Aserrano...
care-i cea mai bună dansatoare din lume
și mie mi-au oferit postul de dublură.
Ea trebuia să fie tot spectacolul.
Ea l-a creat. Ea trebuia să fie...
- prim balerina baletului San Francisco. - E groaznic.
Auzi câteodată poveștile astea...
despre oameni dați afară din lucruri create de ei...
și cred că e groaznic. Îmi pare rău.
E o lecție bună pe care a trebuit s-o învăț...
Pentru că din mândrie, nu am vrut...
să fiu dublură și m-am gândit prea mult...
și am pierdut și postul de dublură.
I l-au dat lui Katherine Meriss și...
Și nu e bună.
- Nu e bună. - Nu, e bună.
Motivul pentru care e mare acum...
e pentru că a avansat mult.
Svetlana a renunțat în ultima clipă...
și Katherine a fost prim balerină.
- Katherine Meriss? - Exact.
De îndată ce ai zis asta, m-am gândit că "Katherine Meriss...
e singura persoană pe care o cunosc din dans".
Așa e. Ei bine...
Daci, ți-a furat rolul?
Katherine Meriss are viața ta, practic.
- Cariera. - Tu ai viața ta.
E păcat că s-a întâmplat. Nu-i pasă de tine.
Să bem pentru viața ce o controlăm.
- Da. - Bine zici.
- Pentru cometă. - Cometa. Și iarăși cometa.
Are cineva o poveste mai veselă?
Kevin, spune o poveste trăsnită, prima care îți vine în minte.
Nu. Bine.
Scuze.
Ieșeam cu Laurie.
Băusem mult prea mult la un bar.
Leșinasem și am început să visez...
ursul ăsta mare și negru...
stătea pe picioarele din spate și mă îmbrățișa într-un fel.
Încet. Tandru.
Oricum, am fost la o petrecere...
în Santa Cruz și de cum am intrat,
câinele ăsta imens aleargă spre mine.
Sare pe picioarele din spate și mă atinge cu laba,
exact ca în vis și tipul ăsta țipă:
- "Ursule, jos, ursule." - Ce?
Ai un dar.
Cum ai spus povestea asta, am crezut...
că cineva va muri.
Știi că Ursu' e cel mai comun nume de câine.
Asta face și mai neinteresantă povestea.
Mulțumesc pentru asta, Lee.
Cel mai comun nume de urs? Henry.
- Privește. - Of, Doamne.
- Ce? - E ca telefonul tău.
Dumnezeule. Asta mi s-a întâmplat în seara asta cu telefonul.
Și doar ce-l țineam în mână.
- Exact același lucru. - S-a crăpat?
Da. Asta vorbeau la știri.
Da. Trebuie să fie cometa.
- Puiul are gust de ton. - Bine.
Trebuie să fie cometa lui Miller.
Nu merge niciun telefon?
Nu l-am verificat pe al meu, dar bănuiesc că nu merge.
Toate telefoanele sunt în cealaltă cameră.
- Aveți un telefon fix? - Nu. Suntem wireless.
Bine. Trebuie să comunic cu fratele meu.
- Dar, treaba ta... - Computerul.
- Bună idee. - E în birou.
- Pot? - Da. Mulțumesc.
- Ce-i cu fratele tău? - Nimic. E în regulă.
Doar că... Îl știi pe Brian.
Iese cu fizicienii ăia...
- Nu e Internet. - Nu?
- Pe computer. - Cum de nu e Internet?
- Tu ești cu Skype. Tu să ne spui. - Știu.
Ce spun despre cometă?
Nimic supărător.
Mi-a spus să-l sun,
dacă se întâmplă ceva ciudat.
De ce? Ce crede că poate face?
De ce nu mi-ai spus asta?
Din cauza Feng shui-ului tău...
- lumânărilor granola și nu am vrut să... - Nu mai face mișto de mine.
Nu fac mișto de tine.
E un masiv obiect ceresc
și nu am vrut să te sperii.
- Acum mă sperii. - Realizați că...
am fost într-un serial numit Roswell...
și am abordat aceste probleme în fiecare săptămână.
E adevărat.
- Fir-ar. - Of, Doamne.
- Scumpo. - Mă ocup eu.
Avem lumânări?
Mă bucur că nu m-am drogat.
Nu vreau să stau lângă ușa spre nicăieri.
Mike, verifică întrerupătoarele.
Voi aprinde lumina și voi veni la tine.
- Aveți nevoie de ajutor? - Nu. Am chibrituri.
- Stăm la lumânări? - Am câteva aici.
Am tuburi luminiscente albastre, roșii și verzi.
Haideți să aprindem lumânări...
- Hei. - Toată lumea să facă atmosferă.
- Mergi afară? - Da.
Cum adică mergi afară?
Mă duc să văd dacă s-a luat tot curentul în cartier.
Am decis că aici merge a mea.
E un pic ciudat,
dar nu e curent în tot cartierul...
Excepție face o casă la două blocuri distanță,
care e aprinsă toată.
De fapt, e frumos.
- Casa? - Vreau să merg să văd.
- Să mergem să verificăm. - N-am mai văzut așa întuneric beznă.
- Nu mă lăsa, vin și eu cu tine. - Atunci vino.
Nu mă lăsa singură.
- Unde? - Nu o vezi?
- E chiar acolo. - De ce ești așa departe de toți?
Amir, frate, nu te văd.
- Las-o pe Laurie să meargă prima. - Mulțumesc mult.
- E drăguț. - Scumpule. Nu merge.
- Vino aici. - Vezi? Privește.
Vino aici.
Vedeți asta?
- Două blocuri mai jos. - Au lumină.
- Casa aia are lumină. - Cred că au un...
- Generator, sau ceva? - Da...
Ce-i aia la două blocuri distanță?
Puterea solară poate face asta?
Poate le merge fixul?
Priviți la aia.
E magnific.
La naiba.
Îngheț.
Să mergem acolo sau...
- Nu. - Mai bine intrăm înăuntru.
A fost marfă.
- Nu l-am văzut când s-a spart. Voi? - Nu.
Nici nu am observat paharul.
Niciodată nu m-am dus la subsol.
Ascultați. Ce e cu casa aia?
- De ce sunt...? - Ce?
Ar putea fi un generator.
Serios?
Nu știu. Poate nu sunt legați la rețea...
Aparent și noi avem un generator.
Ar avea legătură dacă nu-s legați la rețea.
Mă gândeam să mă duc acolo.
Ce?
- Nu, nu te duci acolo. - Scumpo, e în regulă.
- E.. - E ridicol.
Nu-i așa departe. Uite...
Fratele meu spune...
că dacă e să se întâmple ceva ciudat...
în timp ce trece cometa...
- ar trebui să stăm înăuntru. - Ce?
Așteaptă, Amir.
Să stăm înăuntru și să încerc să-l contactez.
Și asta fac.
A spus dacă se întâmplă ceva ciudat? Adică...
Nu sunt singurul care crede că asta e ciudat.
- Ce e ciudat? - Nu a zis să stai înăuntru?
Ce-i mai important decât celălalt?
Da, asta bate cealaltă și e la distanță de 2 blocuri.
Mă întorc în cinci minute.
- Nu poți merge singur. - Merg cu el.
Iată. Merg cu Amir.
- Nu sunt o persoană importantă. - E adevărat.
E timpul să realizezi asta.
- Rămâi aici. - De ce plecați acum?
Aduceți tuburile luminiscente ca să vă identificăm corpurile.
- Bună idee. - Mulțumesc. Ajută mult.
- Nu îi asculta. - E minunat.
Cinci minute, da?
- Bine. Cinci minute. - Bine.
Beth, nu-mi găsesc pantofii.
Îi iau pe ai tăi. Scuze.
Așa e Amir.
- Le dăm 10 minute. - Vor fi în regulă.
Suntem supărați că suntem dependenți de telefoane și internet.
Suntem. Ce am făcut înainte de telefoanele mobile?
Se pare că ești expertă în comete în seara asta.
Ce s-a întâmplat ultima dată?
Asta a trecut acum peste 100 de ani, dar mult mai departe.
Dar știm că s-a întâmplat ceva?
Nu s-a întâmplat nimic atunci. A fost prea departe.
E vreun motiv...
să fim înspăimântați?
Adică, e mult mai aproape de data asta.
Ce înseamnă asta?
Bine. Am citit încă ceva.
- Încă o poveste. - Încă una.
Se numește cazul Tunguska...
era o cometă...
sau un meteorit sau ceva de genul...
ce a intrat în atmosferă deasupra Siberiei...
și a explodat deasupra Pământului.
Deci nu a avut impact fizic.
Nu a atins Pământul.
Nu a lăsat un crater sau ceva,
dar forța acelei explozii...
a culcat la pământ copaci pe sute de km.
Și a omorât unul sau doi oameni.
E Siberia. Sunt probabil doi oameni acolo.
Da, dar nu e necesar...
- A nimicit populația Siberiei. - Practic. Da.
- Bine. - Asta nu mă face să mă simt mai bine.
Când a fost asta?
A fost în 1908, 1903...
Of, Doamne. Ce e...
- Ce a fost asta? - Nu știu.
- Uită-te la ușa din față. - Nu deschide ușa.
- Voi aduce bâta. - Da. Dă-mi bâta.
Mike, ușa aia e închisă?
- Verific. - Iubito, stai departe de ușă.
- Ai nevoie de bâtă? - Mulțumesc.
Nu...
- Vreau să văd ce e. - Of, Doamne.
- Nu o deschide. - Of, Doamne.
Te rog să n-o deschizi.
- E cineva? - E închisă. Nu e nimeni.
Nu e nimic afară.
Am crezut că fac un atac de cord.
Toți sunt bine?
Hai să verificăm generatorul.
- Voi verifica generatorul. - Faceți voi asta?
Nu. Băieții nu vor face așa ceva.
Nu sunt proști. Nu vor face asta.
- De cât timp sunt plecați? - De 10 minute.
Cinci minute dus, cinci întors. Ar trebui să se întoarcă.
Ar trebui să se întoarcă până acum.
- Ar trebui să mergem după ei. - Nu...
Vreau să merg după soțul meu.
Trebuie să mergem împreună.
De acord. Vreau să merg.
- Nu ieși. - Nu merg nicăieri. Doar...
Să mergem după ei. Am putea merge împreună.
Bine. Asta e bine.
E de la rețea sau de la generator?
Nu, suntem doar noi. A reușit să-l pornească.
Nu mai sunt alte lumini? Suntem doar noi?
- E întuneric beznă. - Trebuie să fie...
- Bravo. - Mulțumesc.
- Ai reușit. - Să se facă lumină.
Cred că ar trebui să...
Ca un grup ce suntem, să mergem să-i găsim pe tipii ăia.
- De acord. - S-o facem cu grupul de data asta.
Nu. E ridicol.
Dacă te pierzi în pădure, trebuie să...
stai unde te afli până te găsește cineva.
Minunat. Să luăm loc și să respirăm.
Sunt și eu odată de acord cu ce spuneți.
Mi-ați spus numai prostii toată noaptea.
- Sunt de acord cu voi. - Oameni buni...
Nu-mi place.
Iisuse!
Stați.
Of, Doamne.
Ei sunt.
- Ce naiba s-a întâmplat? - Sunteți bine?
- Sunt bine... - Sunteți bine?
Ce-i asta?
- Ce e cu cutia? - Asta era la cealaltă casă.
Am crezut că l-am văzut pe Hugh punând-o jos.
Și a dat colțul și...
- Ai luat-o? - L-am urmărit.
- Am avut-o în mână. - De ce alerga?
- Hugh, ce s-a întâmplat? - Sunt bine...
- Ai lăsat asta? - Amir, de ce naiba ai luat asta?
- Am crezut că ai pus-o jos. - Nu m-am atins de ea.
Nu știu ce este sau de ce ai luat-o.
- Ce s-a întâmplat? - Am fost la cealaltă casă.
Hugh a luat-o printr-o parte. Am crezut că aud un zgomot.
Ai scos un sunet și apoi ai văzut ce? Ceva.
Nu vrei să-mi zici ce ai văzut.
Nu înțeleg ce se întâmplă. Ce ai văzut?
- Nu... - Ce ai văzut?
Nu are legătură cu nimic...
de care ar trebui să ne facem griji.
Ce ai văzut?
- Nu e mare scofală. O voi duce înapoi. - Bine.
Stai s-o deschid mai întâi.
Nu, Mike. Ce faci?
- Ce e? - Nu știu...
Nu vrei să vorbești, nu vrei s-o deschizi...
Bine! Deschide naibii cutia. Deschide cutia. Ce îmi pasă mie?
- Ce s-a întâmplat? - Calmează-te.
Ce s-a întâmplat?
La naiba, a funcționat.
Am deschis-o.
Deschide-o departe de fața ta.
- Nu e o bombă. - De unde știi ce naiba e?
- Nu-ți fie frică. - Ai grijă.
Of, Doamne, e o paletă de ping-pong.
- Ce-i aia? - Ce se întâmplă?
- Of, Doamne. - Ce este?
Sunt poze cu noi toți.
Sunt...
- Cineva ne-a marcat. - Încerc să-mi dau seama.
- E nebunesc. - Și sunt numere pe spate.
- Hugh. - Iubitule, ce ai văzut?
- Hugh, ce ai văzut? - Ce ai văzut?
Iisuse Cristoase.
Nu poți sta acolo și să nu zici nimic! Ce ai văzut?
Hugh!
Sunt poze cu noi în cutia asta!
Hugh!
Am mers la fereastră și m-am uitat pe ea.
Și am văzut o masă...
cu pahare de vin și lumânări...
și masa pregătită pentru 8 persoane.
Am văzut...
Of, Doamne.
Bine. Să ți-o trag, Hugh.
- Am văzut... - Porcării.
- Voi ați fost la ușa asta? - Să ți-o trag, Kevin.
Ați venit pe ușa asta laterală?
Nu. Ai fost la casa cealaltă pe ușa laterală.
Nu au răspuns la ușa principală, așa că am mers la cea laterală...
Porcării.
Ați mers în cerc și ați bătut la ușa asta.
Nu am mers în cerc, am fost la două blocuri distanță.
Am ajuns la casă. Am bătut la ușă.
N-a răspuns nimeni, așa că am bătut la ușa laterală.
- Te-ai văzut pe tine, Hugh? - Nu, nu m-am văzut pe mine.
- Nu, pentru că nu erai acolo. - Nu am mers în cerc!
- La naiba. - Calmează-te.
Nu îmi vine să cred.
Asta nu explică pozele.
Ce e pe spatele lor?
Numere.
Avem doi, unu, unu.
Un cinci.
- Unde te duci? - Mă întorc acolo.
Nu... Gândește-te.
Mă întorc acolo. Îi întreb dacă pot folosi telefonul...
și poate că voi reuși să vorbesc cu fratele meu.
Și dacă nu sunt acolo, le las o notiță.
Nu.
Nu... Pare logic, nu?
Nu te mai întoarce. Va fi bine.
Ce va face o notiță?
Dacă au poze cu noi, pot fi nebuni.
La naiba! E cineva afară.
- Ce? - Of, Doamne.
E o matahală la ușă.
- Of, Doamne. - La ușă?
Ce vom face?
Pleacă.
Iubitule, ai grijă te rog. Of, Doamne.
- Iubitule. - Ai grijă.
- La naiba. - Ce?
Ce e, iubitule?
"Salutare. Nu vreau să vă sperii,
dar vrem să vă împrumutăm telefonul pentru maxim cinci minute.
Mulțumesc."
De două tipuri.
Banda obișnuită sau pânză?
Oricare.
Pânză. Bine. Poftim.
Scuze...
Ăștia sunt de unu. Ăsta e de doi. Suntem patru, cinci, șase.
Ai markere roșii?
Bine. De ce sunt astea trei de unu?
- Asta e un șase. Cinci. - Hugh și Lee.
Doi.
Patru.
Și e aceeași poză.
Of, Doamne.
Cineva a tăiat-o pe jumate.
De unde sunt astea?
E vorba de numerologie?
Dacă aduni toate numerele...
la numele tău și ziua de naștere...
Ca numărul vieții sau așa ceva?
Dacă așa e, atunci sunt nebuni și oricum nu contează.
Ce au în comun cei cu unu?
- Îl avem pe Lee... - Ziua de naștere?
- De la cel mai tânăr la cel mai bătrân? - Nu există trei?
Nu există trei.
E cineva care vrea să...
ne facă asta?
E cineva care îi vrea răul altcuiva?
- Ce? - A fost făcută în seara asta.
Ce? De unde știi asta?
Am cumpărat puloverul azi, deci e din seara asta.
Ți-a făcut cineva poze în seara asta?
Cineva te-a pozat când te uitai la cutie.
Te uiți în obiectiv.
Dar apoi era deja în cutie.
Ce-i asta?
Nu îmi dau seama ce e asta.
Sunt puncte pe perete și e un abajur.
Nicio poză din restul nu-i din seara asta.
Nu. Asta e poza noastră de toamna trecută.
- Poza lui Amir a fost făcută aici. - De unde știi asta?
- Stă în fața tobei de aici. - Stați așa.
Nu-mi dau seama ce-i asta.
E făcută de la ușă?
Din spatele perdelei?
E făcută de aici.
Când a bătut cineva la ușă, erai acolo?
Plecasei.
Dar te uiți direct în obiectiv.
Trebuie să fie făcută din ușa aia.
Nu-ți amintești... Adică,
asta ești tu.
Asta nu va rezolva problema.
Ce faci?
Am nevoie să beau ceva.
Pozele?
Bine. Și eu.
Arată ca și cum e scrisul meu.
Ia privește.
Pare că eu am scris asta.
Bine, relaxează-te.
Începi să mă sperii.
E scrisul tău.
Ce se întâmplă?
Parcă îmi pierd mințile.
Nu mă pot opri să nu mă gândesc că...
ai amintit o poveste ce ai împărtășit-o cu Laurie.
Din toate poveștile pe care le-ai fi putut...
Toate experiențele împărtășite,
ai amintit de o poveste cu ea?
- Îmi cer mii de scuze. - În fața tuturor.
E o poveste nebună. Noi nu avem astfel de povești.
Nu sunt suficient de nebune pentru tine.
- Iubito, e un lucru bun. - Of, Doamne.
Nu mai am nevoie de astfel de povești nebunești.
Dă-o naibii. Hai să mergem.
Voi merge până acolo și teoretic,
să mergem să vedem dacă noi suntem acolo.
- Nu... - Eu merg.
Se întâmplă lucruri ciudate aici.
Cred că ar trebui...
- Ar trebui să evaluăm... - Vă rog, putem să nu...
- Am evaluat și merg. - Putem rămâne aici?
- Dacă e un alt eu, vreau să-l văd. - Nu se poate.
- Nu... - Hai să mergem.
- Uitați. - Am trecut peste.
M-am săturat de vorbe.
M-am săturat să scriu.
- Aceeași hârtie, pozele... - Așteaptă.
Nimeni nu încearcă să ne facă rău.
Hai să mergem să vedem ce se întâmplă.
Tu ce faci? Tu voiai să mergi.
Când am crezut că au un telefon.
Patru tuburi luminiscente. Doi băieți să rămână aici.
- Doi tipi să rămână aici, vă rog. - Rămân.
Mergi? Amir, te rog.
Să mergem.
Iar ne separăm?
Nu ne separăm.
- Vom merge în două grupuri diferite. - Bine.
Bețe...
Avem nevoie și de un prosop?
Vin. Așteptați.
Liniștiți-vă o clipă. Vin.
- De ce? - Pentru că vreau să merg.
Merg cu Kevin.
- Dă-ne 20 de minute. - Bine.
- Și apoi ce? - Luăm bâta?
Nu. Vom fi bine. Va fi bine.
Vom afla ce se întâmplă.
Nu sunt mașini. Nu sunt oameni. Nu-i nimic.
Uitați-vă.
E casa mea.
Mike. Asta e casa mea.
Mike, nu e bine.
Mike, nu e casa ta.
Mike.
- Casa mea. - Nu e casa ta, Mike.
Mike. Nu e casa ta.
Ce face? Kevin.
O văd pe Lee.
Trebuie să plecăm. Să plecăm acum.
Mike, trebuie să plecăm naibii de aici.
Vine cineva.
Du-te.
E o nebunie.
Ați văzut patru oameni la fel ca voi?
Doar că aveau tuburi luminiscente roșii.
Ce aveau tuburi luminiscente roșii?
Aveau roșii, da.
Noi le aveam pe cele albastre. Asta era singura diferență.
Deci au deschis cutia roșie când s-a luat lumina.
- Și nu le-ați zis nimic? - Tu le-ai fi zis?
Nu.
Cred că am crezut că mor sau așa ceva.
Bine... Asta e?
Asta și zona ciudată...
E mai întunecată decât restul.
Am trecut prin asta.
Am trecut prin asta când am fost acolo.
Trebuie să aflăm ce se întâmplă.
- Internetul nu merge. Nu avem... - Nu putem sta aici.
Ce altceva? Aveți ceva...
Aveți cărți?
Cărți cu ce? Cărți despre comete?
Comete, gravitate, găuri negre...
Am Shakespeare, ceva Henry Miller și ceva scenarii.
Sunt un actor.
Ceva despre fizica cuantică?
E chiar pe felia mea.
Unii actori citesc.
Fratele tău a lăsat o carte la noi acasă și...
Ce?
Am pus-o într-un plic ca s-o expediez,
dar am pus-o în mașina voastră.
- Despre ce e? - Nu știu.
- Comete? - E una din cărțile lui.
Întotdeauna e vorba de lucruri de genul.
Mă duc să aduc cartea de care nu știu.
- Poate cineva să meargă cu el? - Poți lua bâta?
- Da. - E o idee bună.
Ai grijă.
Bine.
S-o trezim pe Lee?
Cum poate să se culce în mijlocul lucrurilor ăstora?
Scuză-mă.
Iisuse. Toată lumea să se calmeze.
Scumpo.
Voiam să i-o expediez înapoi.
Ce este?
"Gravitația: Introducere în cercetările actuale."
Nu putem aplica.
Fratele lui e un om de știință?
E doar un tip ciudat.
E foarte deștept.
Gândește cu voce tare.
- E profesor la U.C.S.D. - Ce ai găsit, Hugh?
Astea...
Sunt notițele lui Brian pentru orele de curs.
"Decoerența și Pisica lui Schrödinger". A vorbit despre asta.
- Știți ce înseamnă Pisica lui Schrödinger? - Sunt alergic.
E un experiment mental.
E o pisică într-o cutie...
care are 50/50 șanse să trăiască...
pentru că e un flacon de otravă...
de asemenea în cutie.
Fizica spune că e ori una, ori cealaltă.
Pisica ori e vie, ori moartă.
Dar Brian ar spune că în fizica cuantică...
amândouă realitățile există simultan.
Doar când deschizi cutia ele se prăbușesc...
într-un eveniment unic. Corect?
Ascultați ce a scris.
"E o altă teorie:
că două stări continuă să existe...
separate și decoerente una față de alta,
fiecare creând o altă ramură a realității...
bazată pe cele două rezultate.
Decoerența cuantică asigură că diferite rezultate...
nu interacționează între ele."
- Stai așa. - Asta explică totul.
Deci suntem în cutie. Noi suntem pisica.
Suntem în același timp vii și morți.
Sunt două realități separate și...
probabil până trece cometa.
- Până trece cometa? - Bine.
Sau decoerența e menținută și aceste două realități separate...
vor rămâne separate odată cu trecerea cometei.
Toată lumea va fi în regulă.
Decoerența ne ține separați.
Corect.
De ce ne contactează ceilalți în acest fel?
Nu au intenționat.
Cine a luat pozele? Cine... numerele?
A început când ne-am dus să găsim casa luminată.
Cutia nu ne era adresată nouă.
Cutia nu e pentru noi.
Dacă am interacționat deja cu noi înșine?
Acum ne prăbușim cu noi înșine.
Nu dacă stăm separat de noi înșine.
E deja prea târziu. Deja am fost acolo.
Vă amintiți de filmul "Dincolo de uși"?
Unde în doar o fracțiune de secundă...
pot fi două realități?
În una, aleargă și încearcă să intre la metrou și nu poate.
Își prinde mâna în ușă.
În cealaltă, trece și sunt două...
Dacă ne prăbușim acum, mă voi prăbuși pe ei.
Nu voi aștepta să se prăbușească ei pe noi.
Mike.
Mă duc acolo și îi ucid.
- Ce? - Glumeam pe jumătate.
- Mike, să... - Îmi iubesc viața.
Hai să fim deștepți înainte să facem ceva stupid
și să rămânem la ce cunoaștem.
Și e inteligent să stăm aici și să nu facem nimic?
Știm că am luat cutia asta.
Așa că ar trebui s-o returnăm.
La naiba. Nu vom returna cutia.
N-am încredere în casa aia. Aia rămâne aici.
- Stai... - De ce ești așa fricos?
- Întrebare stupidă. - Ai dreptate.
Nu ducem război cu casa din josul străzii.
Sunt aceeași oameni ca noi.
Mike spune veniți aici și hai să ne ucidem.
Dacă o faci primul, știi cu cine te vei lupta?
- Mike. - Cu tine.
Vei da de tine.
Cine va câștiga?
Pe cine ai văzut pe fereastră când ai fost acolo?
- Te-ai văzut pe tine? - Nu m-am văzut pe mine.
- Ți-am zis pe cine am văzut. - Bine...
Dacă în casa aia beau?
Gândiți-vă o secundă.
E un Michael băut.
Of, Doamne.
Nu voi aștepta ca un Mike băut...
să vină aici să mă omoare.
Și să vă omoare și pe voi.
Nu aștept asta.
Stai o clipă.
Pe cine ai văzut când ai fost acolo?
L-am văzut pe Amir, Hugh și pe Lee.
Lee nu e aici acum.
- Trage un pui de somn. - Cum adică trage un pui de somn?
- E diferit atunci. - Ceva nu e bine. Nu e la fel.
În realitatea asta, Lee trage un pui de somn.
Poate în realitatea aia, tu tragi un pui de somn?
De asta Mike nu a văzut-o.
Da, și dacă Beth trage un pui de somn în realitatea aia...
nu au cartea.
- Nu au. - Corect.
Cealaltă casă nu are cartea.
Și dacă nu au cartea,
nu au conversația asta chiar acum.
Dacă le luăm cartea din mașină...
putem evita toate astea.
Să le luăm cartea?
E o posibilitate.
- Hugh, dă-mi cheile. - Nu... Așteaptă...
Nu trebuie să ne intercalăm.
De ce am risca asta?
- Adică să mergem să ne batem cu ei. - De ce să înrăutățim situația?
Pentru că atunci nu trebuie să merg acolo să-i omor.
Dă-mi cheile.
Nu cred că trebuie să facem nimic.
Și nu îmi iei cheile.
Unde pleci, Mike?
De unde știm că suntem chiar noi?
Dacă sunt din exterior? Dacă...
- Partea întunecată a noastră. - Da.
- Noi suntem. - Adică versiunea mai neprietenoasă?
Dacă suntem noi e un lucru bun?
E ca o cale de a atinge...
o conștiință superioară dacă vrem să...
Ca o acceptare a noastră?
Da. Mereu vorbim să ne întâlnim și să ne găsim,
și acum avem oportunitatea...
ca să ne găsim fizic pe noi înșine.
E multă tensiune.
- Ia uite cine s-a alăturat. - Salutare.
- Cum te simți? - Bine.
Bine ai revenit la petrecerea ta.
Da. Cum merge petrecerea?
- Ne-ai lipsit mult. - Merge.
Am o idee.
Am o idee care îi va împiedica...
să ia cartea din mașină.
Despre ce vorbești?
Mă voi duce la casa aia și mă voi șantaja pe mine.
Voi lăsa o notiță să-l țin pe Mike...
din drumul spre carte.
Cum adică?
Ceva ce eu știu și nu vreau să dezvălui.
Despre ce vorbești?
Chestia cu Beth.
Chestia cu Beth?
Am crezut că ai rezolvat-o cu Hugh acum mulți ani.
E cea mai proastă idee pe care am auzit-o.
E nemaipomenită, că ar putea merge la mine.
- Mergând acolo... - E aceeași persoană.
Nu știm... Tu nu știi asta.
- Va trece. - E genial.
- Nu e genial. - Ba da.
Nu. Îți știu privirea asta.
Mike, nu.
De ce ai spus asta?
Divergență. Altfel, sunt aceeași oameni.
Ce se întâmplă?
Dacă sunt aceeași oameni,
de ce nu ne lăsăm în pace?
Eu asta aș vrea să fac.
Poate că e cel mai bun lucru de făcut.
Corect? Ești bine?
Da...
Nu știu dacă sunt amețită de la picături sau e...
Ce picături?
I-ai dat...
Da. A vrut să ia...
Înainte m-am simțit ciudat.
- E remediul de salvare ce l-am adus. - Ce este?
Are echinaceea, valeriană, floarea pasiunii și un pic de ketamină.
Jur.
- Ketamină? - Un pic de ketamină?
- Nu vei intra în... - Beth.
- Ce? - Îmi cer scuze dacă am greșit...
și am zis ceva ce nu trebuia.
Ce?
Ai pus așa ceva în mâncare?
- Da. Asta ar explica o mulțime. - Lee mi-a cerut un pic.
Haide, Amir.
Vorbești serios?
A trebuit să întreb.
Mi-a cerut și i-am dat.
Când am făcut ciuperci cu ani în urmă,
am vorbit despre asta și am pus în sos la spaghete.
A fost o decizie a grupului.
Știu că am fost de acord, dar a trebuit să întreb pentru că...
Crezi că v-am pus droguri în mâncare?
Of, Doamne.
Bine, vă voi arăta.
Peste toate astea, credeți că v-am drogat?
Vă arăt. Să vedem cât e acolo.
Asta e fiola pe care am cumpărat-o.
Da, și un sfert din ea a dispărut.
S-au scurs câteva picături din ea.
- Asta e. - E de înaltă calitate farmaceutică...
E diluată.
Ai luat și tu?
Bine, dar dacă iei suficient din ea
e adevărat că poți avea halucinații?
Ar trebui să iei o doză masivă.
Ar trebui să iei întreaga sticlă.
Bine. În regulă. Dar e adevărat?
- Da. - E de asemenea adevărat...
că unul din celelalte efecte poate fi paranoia?
Da, dar tu...
Din nou, ar trebui să bei întreaga sticlă.
Întreaga sticlă. Și niciodată nu ar...
Chiar dacă am lua o sticlă fiecare,
nu ar crea o halucinație în masă.
- Nu sunt o criminală. - Ar fi o concluzie bună acum.
Nu ar fi bine să avem halucinații acum?
- Nu e explicația. - Bine.
- Te cred. Eu am cerut-o. - Asta e sticla.
- Ea a cerut-o și i-am dat puțin. - Bine.
Nu v-am pus în mâncare.
- Ai înțeles? - Încetează, bine?
Jur.
Mulțumesc.
De unde ai luat asta? E așa drăguț.
Am luat-o de la Galaxy. Magazinul economic.
Îmi place magazinul ăla.
- Marfă. - Au atâtea lucruri drăguțe.
Vreau să beau ceva.
Da.
Bine.
Vreau să mă trezesc și să încep din nou.
Albastru.
Nici măcar nu e deschis.
Ce vom face?
Trebuie să ieșim naibii de aici.
Bine.
- Bine. Să luăm... - Să luăm cartea.
- Iau cartea. - Luăm cutia?
- Luăm cutia. Asta ei... - Ia-o.
Ești bine?
Unde ai plecat?
Vreau să beau ceva.
Unde ai plecat?
Am fost până la casă.
- Ți-am zis. - Ce s-a întâmplat?
Am lăsat scrisoarea.
Am văzut cartea.
Voiam să sparg geamul...
și să iau cartea.
Totuși nu am făcut asta.
Doar am lăsat scrisoarea...
apoi am așteptat să le văd reacția.
Dar m-am speriat.
- Ești plecat de 5 minute. - De 45 de minute.
- Nu. Ai vorbit cu mine. - Porcării.
Ai fost în bucătărie.
Ai lipsit 5, maxim 10 minute.
Ești nebun.
Mike, nu face asta.
- Of, Doamne. - Mike, ce-a fost...
Nu face asta.
Mike, te rog. De ce acum?
De ce nu acum, scumpo?
- Unde sunt Hugh și... - Noi am fost în bucătărie.
Unde-i...
- Unde-i Hugh? - Unde-i Amir?
Și mai important, unde e cutia?
Of, Doamne. Au luat cutia.
Mike, unde au plecat?
- Nu am idee unde au plecat. - Trebuie că glumiți.
Ai fost aici. Ce s-a întâmplat?
Unde-i cartea?
De ce ar duce asta la casa cealaltă?
Au spus că o vor duce înapoi ca să îndrepte totul.
Au vrut s-o returneze că totul să fie ca la început.
De ce ar lua cartea? E singurul lucru pe care nu l-am...
- Au luat tot ce aveam. - Așteptați.
Trebuie să mergem după ei.
Stați o clipă. Ei au plecat primii, da?
Și apoi s-au întors. Au spus că au văzut ceva.
De atunci se poartă ciudat.
- Ce vrei să spui? - Of, Doamne.
- Nu... și voi ați plecat. - Gândește-te.
Adică, toți... Și voi ați plecat.
Amir s-a întors așa de tăcut.
Și apoi nu a făcut...
- Amir se purta ciudat. - Îi aduc înapoi.
- Mă duc să văd ce se întâmplă. - Scumpule, nu te duci...
- Nu te duci nicăieri. - Mă întorc.
Mă duc să-i aduc înapoi...
și să aflu ce naiba se întâmplă.
- Nu. Nu pleci. - Scumpo, relaxează-te. Ce?
- Nu. - E în regulă. Mă întorc.
Nu te las să mergi.
Va fi o nebunie.
Ce vom face?
Ei sunt acolo și jur că fac atac de cord.
- Trebuie să facem ceva. - Hai să bem ceva.
Nici nu știm dacă ei erau.
Poți să nu mai zici asta?
Dacă nu erau ei, Mike are dreptate
și nu putem avea încredere în cealaltă casă.
- Nu putem avea încredere în noi. - Așa e.
- Iisuse. - Și indiciile noastre au părăsit casa.
Stați așa.
Indiciile sunt încă aici.
Dacă ei au pozele, atunci...
Mike, tu mi-ai făcut poza cu Kevin. Da?
O ai aici?
Nu mai rezist.
- Scumpo... - O poți căuta?
Mai caut o altă sticlă de vin.
E atât de stupid.
Să fiu cu ochii pe el?
Nu vreau să intervin...
Nu știu.
Lasă-l o clipă și apoi...
mergi și vorbește cu el.
Nu mai știu cine e Mike. Nu când bea.
Totul a început când s-a apucat de băut.
A trebuit să plece din L.A.
De asta nu are o carieră.
E doar... Nu știu.
Nu-i omul cu care m-am măritat.
Hei.
- Hei. - Ce faci?
Cum reziști?
Considerând toate lucrurile, în regulă.
Nu te cred.
- Sunt... - Ce se întâmplă?
Amir mi-a zis că vrei să mergi în Vietnam...
și Em nu merge cu tine?
Da. Eu...
Trebuie să plec cu munca...
Pentru patru luni cred.
Am vrut să vină și ea, dar...
Ar fi nebună să nu vină cu tine.
Da. Asta am crezut.
Da. Nu știu.
Chiar nu vreau să intervin.
Nu este treaba mea,
dar cred că mereu ai fost cineva...
extrem de pasionat despre viața ta și ceea ce faci
și dacă ai un partener ce ezita mereu
cu lucrurile din viața nu cred că te va face fericit.
E...
O iubesc și asta este ea.
- Câteodată e un pic... - Înaltă?
- Nebună. - E un pic înaltă.
Trebuie să stai pe vârfuri ca s-o săruți?
Eu...
Câteodată oamenii se potrivesc bine.
- Laurie... - Ca și jocul rechinilor?
Spune-mi că nu ne potrivim bine.
A trebuit să fac yoga pentru o săptămână ca să mă recuperez.
Îmi amintesc asta.
Mă gândeam că poate...
Laurie.
Scuze. Întrec toate limitele cu tine.
Da.
- Scumpo? - Bună.
Cred că ai dreptate...
Că totul se întâmplă cu un motiv.
Să iau bâta?
Pentru tine sau pentru mine?
Pentru oricare.
Ce facem aici?
Dacă beau și acolo, beau și aici.
- Nu trebuie să fie așa. - Ba da.
E același lucru.
Nu, nu e.
De unde știi?
Pentru că nu e nimeni acolo, sau oriunde,
să te iubească cât te iubesc eu aici.
Am dat-o în bară.
- Bună. - Bună.
Ce mai faci?
Bine.
Totul e în regulă?
Se întâmplă ceva?
Beth a venit la mine și...
nu mi-a spus multe, dar mi-a zis...
că te-a văzut vorbind cu Laurie pe hol, și...
Iisuse Cristoase, Em. Cred că avem...
lucruri mai importante de care să ne îngrijorăm...
decât ce spune Beth.
Iisuse Cristoase.
- Glumiți? - Este generatorul.
- Așteptați. - Știi ce ai de făcut.
- Avem mii de chibrituri acasă. - Vezi să nu te arzi.
- Kevin, ai chibrituri? - Da, am câteva.
Ține.
- Ce? - Nu știu...
- Vrei să pui asta pe masă? - Da...
A fost direct în față.
- Glumești? - Era una din mașinile noastre.
Ca și cum s-a intrat în ea.
Mă duc afară. Nu mai pot rezista.
- Mă duc să văd ce se întâmplă. - Nu fără noi.
- Să mergem toți. - Să mergem toți, dar eu merg.
- Să-mi iau haina. - Nu cred că ar trebui.
- Să luăm o lanternă. - Vom fi în regulă.
- Am una aici. - Conduceți voi, da?
- Sunteți gata? - Bine. Să mergem.
- Stați aproape. - Începem.
- De unde a venit? - Nu știu.
Asta e, da?
- Of, Doamne. - Iisuse. Priviți.
- E ceva acolo? - Nu văd nimic.
Of, Doamne. Ar trebui să...
- Ar trebui să ne verificăm mașinile? - E o nebunie.
Fiecare să-și controleze mașina.
- Vedeți dacă găsiți ceva. - Să ne uităm la mașini.
- Bine. - După tine.
E cineva în apropiere?
Nu trebuie să ne îndepărtăm prea mult.
- Hei. - Totul e bine?
Da. Doar...
mi-am pus inelul ce mi l-ai dat la târg.
Îți amintești? Știu că...
nu e autentic, dar am vrut să mi-l pun.
A fost o zi bună.
Suntem în regulă?
- Da, scumpo. - După toată treaba cu Laurie?
Da.
Nu știu la ce naiba se gândește,
dar suntem în regulă.
Vino aici.
E totul în regulă cu mașina lui Hugh?
- Adică? - Au luat ceva?
Tocmai i-ai controlat mașina. I-au luat ceva?
Nu are niciun sens.
Crezi că cineva vrea să ne intimideze?
Intimideze? Nu.
Niciuna din astea... Nu are...
Pare că caută ceva...
- Dar nu-i nimic acolo. - Exact. Nu-i nimic acolo.
Pot vedea că nu-i nimic acolo.
- Noi putem vedea că nu-i nimic acolo. - Știu.
De ce să spargi geamul dacă nu-i nimic acolo?
- Nu are logică. - Nimic nu are logică.
Unde ai fost?
Am fost și am luat inelul ăsta.
Drăguț.
Stați așa. Să...
încercam să ne dăm seama...
de ce ar sparge o mașină... mașina lui Hugh...
știind că cartea nu e acolo.
Presupunem că motivul e cartea.
Dacă motivul e complet diferit?
- Ai auzit ceva? - Ce naiba e asta?
E afară. Nu, Mike...
- La naiba! Vine cineva. - Ce?
Vin aici.
Da. E Hugh.
- E Hugh? - E Hugh și Amir?
Da, e albastru. E Hugh și Amir. Marfă.
- Intră pe ușă. - Ești sigur?
- Așa pare. - Of, scumpule.
Sunteți bine?
Unde ați fost? Ce s-a întâmplat?
Unde ați fost? De ce ați luat? Ce ați făcut?
- Ne puteți spune ce s-a întâmplat? - Am fost la...
Am fost să dăm un telefon și apoi...
când ne-am uitat în ușă, am văzut...
Am văzut practic asta. M-am speriat.
Am căzut și m-am lovit la cap. Ne-am întors la casă să...
Stai. Deja v-ați întors aici.
Deja am auzit povestea asta.
De ce ne spuneți povestea din nou?
- V-ați întors cu cutia. - Stați. Ce?
Pentru că v-ați întors și după ce te-ai lovit la cap...
i-am pus un plasture și ne-ai dat...
Dar nu plasturele ăla.
- Adică? - Of, Doamne. Ți-am pus unul de pânză.
A fost un Hugh și Amir aici?
Da, și ați plecat cu cartea.
Ați plecat cu pozele și nu știm unde.
Am fost la casa unde toți aveau tuburi luminiscente roșii.
- Voi aveți tuburi roșii. - Înțelegeți?
Le-am luat din cealaltă casă.
- Așa e. - Priviți.
Cutia cu tuburi roșii nu e deschisă.
Dacă au început aici, aparțin acestui loc.
Sunt în casa care trebuie.
Bine ați revenit.
- Scuze. - E în regulă.
Scuze.
Cum era celălalt Mike? Ce făcea?
Celălalt Mike își face griji de tine.
Deci voi ne-ați lăsat notița.
Nu, nu am ieșit cu notița aia.
Am sfârșit cu două notițe.
Și noi.
Avem două notițe.
Una scrisă aici și una lăsată pe ușă.
Dacă nu tu, și nici celălalt Hugh nu,
atunci cine lasă notițele?
"Decoerența cuantică asigură că diferite rezultate...
nu interacționează între ele."
Notița asta a fost scrisă de cel puțin patru ori.
Câți de Hugh și Amir umblă pe aici?
Înainte să facem orice,
trebuie să ne dăm seama cum ne însemnăm propria casă.
- Rămânem înăuntru. - Nu... Ea are dreptate.
Stăm înăuntru.
Avem nevoie de un însemn. Trebuie să însemnăm casa asta.
Dacă toate casele sunt la fel...
Dacă punem un însemn în fața casei,
ar putea fi un infinit număr de case cu același însemn.
Ar trebuie să facem ceva aleator.
Ceva ce poate fi repetat. Ceva unic.
Zaruri. Avem zaruri?
- Yahtzee. - Da, Yahtzee.
Dacă dăm cu zarul un număr pentru fiecare...
Înseamnă șase ori șase ori șase ori șase. E destul de aleator.
- E mică probabilitatea să se repete. - Și apoi ce? Noi...
Ar trebui să avem ceva vizual.
Să scriem și s-o punem în...
afară? Într-un plic?
- Încă nu vom ști. - Nu...
Avem nevoie de un însemn.
Da. O punem într-o cutie.
Exact asta au făcut și ei.
- Deci sunt în fața noastră. - Au făcut un însemn pentru casa lor.
Au făcut un însemn unic. Doar că l-am luat noi.
Dacă nouă ne pare o idee bună
și lor li se pare la fel.
- Aveți o cutie? - Da. Lasă-mă să caut.
Avem nevoie de poze.
E o nebunie.
- Sunt multe poze aici. - Poți folosi poza aia.
E ridicol.
- Sunt avocatul lui Grizzly Adams. - Da, știu. E...
Nu te angajez niciodată.
Ce ziceți de asta ca cutie?
Nici nu știam că o avem.
Era sub o grămadă de gunoi în spate.
- Dacă poți... - Va merge.
Asta e cutia ta?
- Era aici mereu. - Sigur că da.
Nu-mi place că trebuie să tai aceste poze.
Și avem poze doar împreună, scumpule.
Am de fapt o poză cu Kevin.
- Știu că e ciudat... - Ce?
Nu, am...
Numărul contului meu e scris pe spatele acestei poze vechi
și e de mult în portofelul meu.
E chiar aici.
- Ce? - Știi ceva? Voi...
- Voi tăia poza asta cu noi doi. - Folosește-o pe asta. E în regulă.
- Doar răzuie numărul. - Am tăiat-o.
Cred că toți au una cu excepția mea...
Mă bucur că țineți poze cu prietenul vostru Amir.
Îți vom face o poză și ție.
Zâmbește, cretinule.
Lasă-mă să văd.
Nu e exact la fel.
Nu e la fel ca cea din cealaltă cutie.
Mi-au făcut poza în cealaltă casă, dar nu e exact la fel.
Despre asta vorbim. E un moment unde aș putea fi...
diferit... Un moment divergent.
Asta facem acum cu zarurile astea.
Dacă suntem casa albastră nu ar trebui
să folosim un marker albastru?
- Ca s-o facem și mai mult... - Are logică.
- Da? - Șansele cresc cu trei.
Toți aveți un zar?
- Care-i al tău? - Beth?
Bine.
Șase.
- Hugh? - Trei.
- Mike? - Patru.
Șase.
Doi.
Știți ce e un cod rapid? Știți când...
intrați online în contul băncii
și când mergeți la parolă și vă dă...
o poză ca să alegeți?
Ăla e codul rapid. E numit AMF. Autentificare multi-factor.
Le creăm când facem site-uri mari.
E ca o imagine.
- Aleatoare... - Un obiect aleator.
Da. Dacă fiecare din acestea...
are un obiect aleator în el care să funcționeze ca un cod rapid?
Corect. Așadar alegem ceva să punem aici.
Poți pune orice aici. O lumânare sau o carte...
- Mănușa de bucătărie. - Sau o paletă de ping-pong.
Sau o paletă de ping-pong. Exact. Da.
Exact.
- Asta cum e? E aleator, da? - Un suport de pahare?
Totul e aleator în seara asta?
Dacă trebuie să pleci,
când verifici cutia, o deschizi,
vezi asta și știi că ești pe drumul cel bun.
Mă simt mai bine.
Bine. Deci avem cutia.
Ne-a luat o noapte ca să ne dăm seama.
Am însemnat casa. Dacă stăm împreună,
ne păstrăm cumpătul și nimeni nu hoinărește trecem de asta.
- Mulțumesc, antrenorule. - Da.
- Vrei ceva? - Da, apă. Ar fi minunat.
Îmi iau ceva de băut.
Mă întreb cât de diferite sunt numerele față de prima cutie?
Lasă-mă să verific.
Unde-i calculatorul meu?
Să vedem. Dacă suntem 8...
și e de șase ori șase...
ori șase.
Trei diferite tuburi luminiscente de trei ori...
e 5.038.848 variabile posibile.
Asta e variabila.
Ești bine?
Totul e bine cu numerele?
Da.
Îți amintești ce număr era scris pe spatele pozei tale?
- Cinci. - Da?
Am găsit un loc bun în față, până când nu vine un alt Hugh sau Amir.
Kevin, îți amintești ce număr aveai pe spatele pozei tale?
- Șase. - Da?
- Beth? - Trei.
Hugh, îți amintești?
- Trei. - Ești sigur?
Da. Ce se întâmplă în bucătărie?
Cozonac.
Fetele ne pregătesc desertul...
înainte ca cealaltă casă să-l mănânce.
Mike, trebuie să-ți arăt ceva.
Numerele de care îmi amintesc...
din cutia care a fost adusă aici de la cealaltă casă...
sunt numerele astea.
Dar astea sunt numerele pe care le-am găsit aici...
în caietul ăsta.
Și i-am întrebat pe toți dacă își amintesc numărul.
Beth și Lee sunt din casa asta de la început,
pentru că nu au plecat niciodată.
Dar restul... Nu suntem din casa asta.
Suntem vizitatori.
Asta înseamnă că această Lee nu e soția ta.
Mă urmărești?
Mai am.
Pentru că Hugh și Amir...
sunt dintr-o a treia casă.
Mi-a arătat telefonul. Nu e spart.
Îți amintești de zona aia neagră prin care am trecut?
Am un sentiment că oricine trece prin ea...
ajunge în mijlocul unei rulete,
și vor ajunge undeva din întâmplare.
Și cine trece pe acolo...
nu se mai întoarce în casa tocmai părăsită.
Și cred că ar trebui să ne întoarcem la casa noastră până trece cometa
pentru că odată ce trece,
vom rămâne exact aici.
Unde suntem.
Nu vreau să rămân aici.
Dacă teoria e bună...
Dacă trecem prin spațiul întunecat
și este o ruletă,
nu putem fi siguri...
că ne vom întoarce la casa noastră.
Mai bine stăm aici.
Cred că suntem blocați aici.
Am pus-o lângă poartă. Ar trebui să fie bine.
Dacă stăm toți aici, vom fi în regulă.
Nu o deschide.
Cine e?
- Ce este? - Mike.
La naiba.
- "Mike, amice, - Ce este?
Beth plus cartea egal Clubul Trinidad.
N-o lăsa să se întâmple, oricare ar fi costul, amice."
Ce-i asta?
E doar notița asta. Mike a avut...
A avut ideea asta nebunească că dacă lasă notița acolo,
îi va opri să ia cartea.
Nu-i nimic. E o idee stupidă.
Dar Mike al nostru nu a lăsat-o. Ce-i asta?
Doar un alt Mike nebun prin preajmă. Nu-i nimic.
- Știi ce este? - Am vorbit despre ea.
- Ce este? - Nu e nimic.
- Lăsați-o așa... - De ce nu ne poți spune?
Beth?
- Mike, ce-i asta? - La naiba.
E...
Nimic.
Dacă nu-i nimic, de ce soției mele...
îi curge sânge din nas?
Of, Doamne...
- Beth, ce naiba e? - Ți-am spus.
- Ți-am zis că nu-i bine. - Care e ideea?
Acum 12 ani. Mike și Beth.
- Glumești. - Avea de gând să se șantajeze singur...
- Ce este? - Ca să nu pună mâna pe carte.
E foarte rău.
- Nu i-ai spus lui Hugh? - Aveam de gând.
Trebuie doar să trecem de noapte.
A zis că ți-a spus.
De ce nu mi-ai zis?
- Pentru că nu ai zis nimic. - Cine altcineva mai știa?
Cine altcineva mai știa?
- Lee, știai despre asta? - Da.
- Kevin, știai? - Ne-a spus. Ți-a spus și ție. El...
- Toți au știut despre asta. - Am crezut că știi.
Toți au știut cu excepția mea?
Hugh, ascultă. Nu e ceea ce pare.
- Nici nu aparținem acestui loc. - Ești prea mult.
- Ascultă. Suntem vizitatori aici.
- Asta nu e casa noastră. - Despre ce vorbești?
Asta e casa lui Lee și a lui Beth.
Te-ai culcat cu soția mea și asta îmi spui?
Verifică-ți telefonul. E spart?
Ce legătură are asta?
- E telefonul spart? - Ce legătură are asta?
- Fă-o. - Arată-ne.
Nu. Telefonul meu nu e spart.
Ce legătură are cu faptul că te-ai culcat cu soția mea?
Aveai telefonul spart la începutul serii.
- Nu. Telefonul lui Em e spart. - Și al tău.
Prima cutie pe care am luat-o,
am avut un obiect la întâmplare.
Care era obiectul tău aleator?
Ce legătură are asta?
Răspunde-i.
- Capsatorul. - Nu...
- Ce? - Am avut o mănușă de bucătărie.
Și a noastră o paletă de ping-pong.
- Ce? - Al meu era un șervețel.
Despre ce naiba vorbiți?
Hugh, nu e Lee a mea. Ea nu-i Beth a ta și eu nu sunt Mike al tău.
Nu ești supărat pe mine.
Suntem într-o realitate diferită.
Da, suntem într-o realitate diferită pentru că din aia din care vin,
cel mai bun prieten nu s-a culcat cu soția mea.
Hugh, înțelegi ce-ți spun?
Asta a început în seara asta și dacă-s milioane de realități diferite,
m-am culcat cu soția ta în fiecare din ele.
- Nenorocitule... - Nu...
Hugh!
Haide!
- Ești bine? - Da. Potolește-te.
Mă duc să aduc gheață.
Ești bine?
Stai jos.
Scumpule, ești bine?
- Lasă-mă să-ți dau puțin din asta. - Da.
Voi pune ceva peste.
Am făcut câteva alegeri și sunt blocat.
Sunt blocat aici.
Sunt ca pisica moartă.
Toată noaptea asta ne-am făcut griji...
că e o versiune de-a noastră întunecată afară.
Dacă noi suntem versiunea aia?
Ce?
- Bine. - La naiba!
De ce nu mi-ai zis?
E cineva în casă.
Ieși naibii de aici!
- Nu... - Iisuse. Ce se întâmplă?
- E în regulă? - Ești bine?
- Cine naiba a fost? - Mike?
Știe cineva ce trebuie să facă?
- Mike? - Respiră?
- Iisuse Cristoase! - Laurie, e în regulă.
- Calmează-te. - Laurie, oprește-te.
Laurie, Iisuse.
Kevin, taci naibii.
E în regulă, Laurie.
Respiră. Ești bine...
Em.
Em, unde te duci?
Calmează-te. E în regulă.
- Dă-te de pe mine! - Dă-mi o cârpă. Un prosop. Orice.
- Uite. - Dă-l jos!
- Dă-l jos! Nu suport sângele. - Gata, l-am scos.
Va fi în regulă. Calmează-te.
Dispari.
I-ai speriat pe toți.
Cine sunteți?
Și ai spus... Că toți sunteți nebuni.
Întotdeauna ați fost nebuni.
Sunt știri rele.
Nu ne-am văzut de ani buni.
Știi că vietnameza are multe dialecte?
Resurse umane. Da.
Chiar are multe dialecte.
- Bună. - Bună.
Noroc.
Și nu cred că lucrez mult.
Trebuie să lucrez mult, dar va fi un echilibru frumos.
Ce vei face cât timp lucrează? Ce vei face?
Nu știu. Voi ieși cu prietenii.
- Investigând? - Da, investigând.
Strângere de fonduri. Fă-i pe vietnamezi să investească.
- Strângere de fonduri în San Francisco. - Investește în vietnamezi.
- Trebuia să fie superb, totuși. - Această perioadă a anului.
Vărul meu a locuit acolo un an...
și a spus că e spectaculos.
- Ai mai fost acolo? - Nu. Nu Vietnam. Cambodgia.
Cambodgia a fost minunată.
Ai văzut Angkor Wat când ai fost în Cambodgia?
- Da. - Ce vremuri.
Minunat.
Imaginați-vă asta.
Ce naiba a fost asta?
- Părea ca un geam de mașină. - Sună ca un geam.
Parcă era un parbriz.
E al meu.
Să aduc tuburile luminiscente să ieșim afară?
Nu mergem la petrecere rave.
Vrei să mergi la petrecere rave?
Nu văd pe nimeni.
Ești bine?
- A cui e cea de acolo? - Pentru numele lui Dumnezeu. Serios?
- La naiba. - Of, scumpule.
- Tocmai ce am luat-o. - Îmi pare rău.
Nu are daune structurale.
- Au luat ceva? - Nu mi-au luat...
- Nu mi-au luat casetofonul. - Haide.
Haideți să controlăm și restul mașinilor
și să vedem ce se întâmplă.
- Da. - Scumpo, unde ți-e mașina?
- Pe alee. - Bine.
- Em, ești bine? - Da. Sunt aici.
- Hei. - Hei.
Ce faci? E aici.
Te căutam.
Eram la mașină.
- Ești în regulă, scumpo? - Da, doar... Da.
- Te-ai îndepărtat de noi. - Așa e.
Cred că se pot întâmpla și lucruri mai rele la o petrecere.
Am fost să-mi iau inelul.
Nu, aș putea sta aici. E o idee bună.
Ce căutai afară?
Em. Ce căutai afară?
De afară se vede bine cometa.
Ai venit pe ușa aia?
- Da. - Ce are ușa aia?
E ușa către nicăieri. Nu știai?
Bine. Hai să verificăm.
Ne-am săturat cu toții de Feng shui.
- Doamne, e frig rău afară. - Haide.
Tu ai zis. Hai să ne uităm.
Cum de nu am folosit până acum această curte interioară?
Nu avem niciodată comete.
Of, Doamne.
Ce face?
Se împrăștie.
- Așa fac? - Cred că da.
Em, Katherine Meriss va dubla viața ta cât timp ești plecată o lună?
Nimeni nu poate.
- Îmi place. - Haide măi.
Aș vrea să facem bezele pe meteorit.
Un băț lung.
Da?
- Ești bine? - Da?
Da, sunt bine. A refulat toaleta.
N-o poți folosi pe aia, ci pe cea principală.
Bine. Ies imediat.
- Of, Doamne. - Em...
Hei, te-ai trezit.
Îți fac micul dejun. Va fi gata în cinci minute.
Bună. Te simți mai bine?
- Da. - Bine.
Mă duc să mă îmbrac. Mă întorc.
'Neața.
Ești în regulă, scumpo?
Ești bine?
Ai leșinat noaptea trecută.
Mormăiai ceva. Te-am pus pe canapea.
Am găsit asta în baie.
E ciudat. Mă suni tu.
Alo?
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes (RoSA Team)
Revizuire: muLineZu