Jag hade rätt bråttom. Klockan var redan fyra.
Jag vet. Men det är bra.
Vi svänger av motorvägen nu.
Hämtade Hugh dig på kontoret, eller?
Ja, han var på väg från Oakland. Försenad, så klart.
Sen 'tog han med mig till nån juristbar.
- En juristbar? - Ja, en juristbar.
De verkade vara jurister, åtminstone. Jag var den enda som inte hade slips.
- Vi borde skaffa en slips åt dig. - Ja, till akuta klädproblem.
Vi försökte ta motorvägen, och...
Kevin? Jag hör dig knappt.
- Är det bättre nu? - Inte mycket.
- Är du kvar? - Ja, jag ska precis...
...stanna Jag är framme nu.
Jag är här nu.
Jag måste fickparkera och har inte handsfree.
- Går det bra? - Ja.
Det finns nåt vi borde prata om när vi kommer fram.
Okej. Är det nåt vi måste prata om precis nu?
Hallå? Kevin?
Jag hör dig inte.
ÄIskling?
Helt otroligt.
Ta lite mer olivolja. Lite till.
- Blir du tänd av det här? - Det är sexigt.
Titta, vad du slinter. Ni två med knivar...
Jag äter inga kolhydrater. Jag fastar.
- Hur länge har du fastat? - I tre veckor.
Jag drack juice och smoothie tidigare idag, och jag känner mig ren.
- Och lite Svimfärdig? - Men nu ska jag äta och dricka.
- Hej! - Hur är läget? Vad kul att se er!
Du får böja dig till min nivå.
När jag pratade med Kevin i telefon sprack telefonen helt plötsligt.
Och samtalet bröts. Den sprack i min hand.
- Är den försäkrad? - Jag vet inte.
- Använder ni Skype-appen jag visade? - Det var nåt han ville prata om.
På nyheterna pratar de om Millers komet.
Det har sagt att sånt här kan hända.
Det är nog inte kometen. Med Skype kan man använda hemnätverket.
Vill ni ha vin?
Berättade Amir för er-
- att han tänker ta med sig Laurie till middagen?
- Tar han med sig Laurie? - Den Laurie.
- Det visste jag inte. - Det gör han, i alla fall.
Du vet väl vem Laurie är?
Långt, svart hår... Lite av en satkärring.
- Vild och sexig. - Konstig och mystisk.
- Väldigt tajta klänningar. - Det är okej. Typiskt Amir.
Det här, mina vänner, är min egen räddningsmixtur.
- Vi har blandat den själva. - Behöver du en spruta?
Ni kan droppa det i vatten. Det lugnar om ni känner er nervösa.
Det är echinacea, passionsblomma, valeriana och ketamin.
- Ketamin? - Det söver man hästar med.
Det är bara ett uns av ketamin. Jag tänkte att vi ville fira.
Erbjuder du mig det för att Laurie kommer?
- Nu är det fest... - Ketamin eller ost?
- Vad fin. Var har du hittat den? - Galaxy, second hand-butiken.
- Hej. - Hej, älskling!
Hej.
- Hur mår du? - Bra.
Vill ni ha vin? Ost? Ketamin?
Vad du passar bra i läder.
Visste du att Laurie kommer hit?
- Nej. Kommer Laurie? - Ja.
- Vad du ler! - Det gör jag inte alls.
- Varför ska hon komma i kväll? - För att Amir är ett as.
Lägg ett mynt i svärordsburken.
- Vem sa han det till? - Han mejlade till oss.
Han sa vem han skulle ta med sig. Jag bara: "Va?!"
Jag behöver veta det i kväll.
Redaktören behöver veta för att boka hotellrum och flygresor.
Jag måste få besked i kväll.
Jag måste få fundera ett litet tag till.
Jag vill inte fatta fel beslut.
Kan du inte vara där i en månad i stället för fyra?
Det är lång tid ändå, men jag har inte sagt nej.
Om du inte svarar ja blir det ett nej.
Vi fryser och är hungriga! Hallå!
Hej!
- Du ser ut att må bra. - Tack! Du minns väl Laurie?
- Nu känner jag mig överklädd. - Nej, det är vi som är underklädda.
- Hej! Hur mår du? - Bra.
Ni minns väl Laurie? Bra.
Hej, kul att se dig.
- Vill ni ha rött vin? - Ja tack, gärna.
- Hur har du haft det? - Bra. Själv, då?
Jättebra.
Mitt liv är mycket bättre nu än för ett tag sen.
- Varsågod. - Tack.
Horace! Kom ner till pyramiderna, så pratar vi om gudar.
- Har ni täckning? - Nej, min telefon är trasig.
- Jag lever i nuet. - Ingenting.
- Helt dött. - Konstigt. Masten kanske har rasat.
- Skulle masten ha rasat? - Den har inte rasat.
- Det vore en stor nyhet. - Kometen.
- Millers komet? - Ja. Tack!
I morse läste jag om en komet på 30-talet. Det här var i Finland.
Slog den ut alla mobilmaster år 1930?
Det var faktiskt 1923, men det stämmer att det var Finland.
Den påverkade faktiskt människorna.
De gick vilse och hamnade i fel hus.
De glömde saker och var desorienterade.
Jag läste om en kvinna som ringde polisen-
- och sa att mannen i huset inte var hennes man.
Polisen kom dit och sa att det visst var hennes man.
Hon sa: "Jag mördade min man i går, så jag vet att det inte är han."
De kunde inte gripa henne eftersom han stod framför dem.
- Varför tror man att det blev så? - Då fick hon mörda honom igen!
- Typiskt finländarna. - Finnarna.
Minns ni Halleys komet?
Det var så stort. I skolan fick vi gestalta Halleys komet!
Alla skulle vara en himlakropp, och min syster var Halleys komet.
- Har ni träffat hennes syster? - Det står ett foto av henne där.
- Hon ser lite fånig ut där. - Vid dörren till ingenstans?
Om man sätter en bild av nån man är osams med vid en oanvänd dörr-
- bildas det konstiga energier.
Jag gillar inte ens att stå här. Det känns läskigt.
Jag kan känna sånt på mig. Det är som en virvel.
- När var vi tillsammans senast? - På Thanksgiving var de flesta med.
- Inte Rory... Laura? - Laurie.
Vi berättar alltid historier när vi träffas. Vad gör du nu för tiden?
- Jag.. - Fullt upp?
Jag jobbar med stödprogram i Silicon Valley. Ungdomar i riskzonen...
Undervisar du fortfarande i spansk yoga? "Spoga"?
- Nej, det var inte jag. - Nån annan av Kevins tjejer, då.
- Vi får ge honom en spade. - Vad jobbar du själv med?
- Jag är skådespelare. - Det visste jag inte. Teater, eller?
Innan jag flyttade hit för att stötta min fru och hennes Skypekarriär-
- jobbade jag med en tv-serie i ungefär fyra år.
- "Roswell" hette den. - Den är jättebra!
- Vilka avsnitt var du med i? - Jag var med i alla.
- Jag hade en fast roll. - Ja, han var huvudpersonen.
- Vem då? - Joe.
- Hade du en annan frisyr då? - Samma frisyr.
När man har känt rollfiguren så länge-
- kanske man har lite svårt att koppla.
- Han har bara blivit snyggare. - Inte utan hjälp...
- Det är säkert nedåtgående hunden. - Jag tränar inte yoga.
"Tack för att ni tittade på programmet."
- Du är en jättebra skådespelare. - Tack så mycket.
Vad gör du nu för tiden? Sist var du ett stjärnskott i dansvärlden.
Det måste ha varit när jag skapade föreställningen.
Det gick väldigt bra ett tag-
- men inför premiären tog de in Svetlana Aservanov.
Hon är världens bästa dansare. Jag fick vara ersättare.
Hon var koreografen, så hon borde ha fått rollen.
Det är hemskt när folk blir utkastade från sina egna verk.
Men det blev en bra läxa för mig.
Jag var för stolt och tvekade för länge innan jag svarade.
Till sist gav de jobbet till Katherine Merriss.
- Och... - Hon är värdelös.
Nu är hon stjärna eftersom Svetlana drog sig ur.
Katherine fick dansa rollen.
Katherine Merriss är nog den enda dansare jag känner till.
- Ja... - Så hon stal hela din föreställning?
Katherine Merriss lever ditt liv, kan man säga.
Det är synd att det hände, för hon är inget jämför med dig.
- SkåI för de liv vi faktiskt lever. - Bra talat.
- SkåI för kometen. - Kometen!
Finns det nåt roligare att berätta? Ta det första som dyker upp.
Förlåt. Det här hände när jag var med Laurie.
Vi hade druckit alldeles för mycket och jag däckade och började drömma-
- att en stor svartbjörn stod på bakbenen och attackerade mig.
Långsamt och ömt...
Sen åkte vi till en fest, och en stor hund rusade på mig.
Den hoppade upp på bakbenen och boxade mig.
Sen hörde jag en röst: "Björn! Ner med dig, Björn!"
Oj. Du har en gåva.
Jag trodde faktiskt att nån skulle dö i slutet.
- Björn är det vanligaste hundnamnet. - Nu blev alltihop mycket tråkigare.
- Tack för det, Lee. - Vanligaste björnnamnet är Henry.
- Titta. - Oj!
- Precis som din telefon. - Ja, som min!
Jag höll den bara i handen och den sprack.
- De pratade om det på nyheterna. - Det måste vara kometen.
Kycklingen smakar tonfisk. Det måste vara kometen.
- Funkar ingens telefon? - Jag har min i rummet bredvid.
- Har ni en fast telefon också? - Nej.
Jag behöver få tag i min bror.
- Din grej, då? - Skype? På kontoret, va?
- Får jag låna den? - Vad har hänt din bror?
Inget, men Brian brukar umgås med en massa teoretiska fysiker.
- Vi har inget internet. - Inte?
- Du som är chef för Skype vet väl? - Vad säger din bror?
Det är inget att hetsa upp sig över.
Han sa att jag skulle ringa om nåt konstigt hände.
- Varför har du inte berättat det? - Du som gillar feng shui och sånt...
Jag ville inte skrämma dig med en stor himlakropp.
På "Roswell" hanterade vi sånt här varenda vecka.
- Vi har en expert... - Jävlar. Herregud.
- ÄIskling, har vi några stearinljus? - Skönt att jag inte är stenad!
Jag vill inte sitta vid dörren till intet!
Kolla säkringarna!
Jag tar min tändare och kommer till er.
- Jag har tändstickor. - Kom och hjälp mig att tända.
- Blå, röda och gröna lysstavar. - Vi tänder Ijus i stället!
- Tänker ni gå ut? - Ja.
Jag ska se efter om det är strömavbrott i hela området.
Det här är lite konstigt, men hela området är släckt-
- förutom ett, några kvarter bort.
- Det är vackert. - Det vill jag se.
- Det är otroligt mörkt ute. - Jag följer med. Lämna mig inte.
- Ser ni inte? - Varför går du så långt framför?
- Amir, jag ser dig inte! - Laurie får gå först.
ÄIskling...
Titta. Där borta.
- Ser ni? Två kvarter bort. - Där har de Ijus.
Lett hus har de ström. Har de en generator eller nåt?
- Två kvarter bort? - Kan det vara solceller?
- Funkar deras fasta telefon? - Titta.
- Oj, vad mäktigt. - Jäklar.
- Jag fryser. - Vi kanske ska gå in igen.
Häftigt, va?
- Jag såg inte att glaset föll. - Jag går aldrig ner i källaren.
Hur kan det komma sig att de har Ijus i det huset?
- De kanske har en generator. - De klarar sig utan nät.
Vi ska också ha en generator.
Jag funderar faktiskt på att gå dit.
- Va? Nej, du ska inte gå dit. - Det är ingen fara.
- Det är bara två kvarter. - Det är inte långt.
Min bror sa att om det hände nåt konstigt-
- medan kometen passerade skulle vi stanna inomhus...
Vänta lite.
Vi skulle stanna inne och jag skulle försöka kontakta honom.
"Om nåt konstigt skulle hända"? Vad skulle det vara?
- Jag tycker att det här är konstigt. - Skulle vi inte stanna inne?
Det är viktigare att ringa, och jag är tillbaka om fem minuter.
- Du får inte gå ensam. - Jag tar med mig Amir.
- Jag är minst viktig här. - Skönt att du börjar inse det.
Ta med lysstavarna, så att vi kan identifiera kropparna.
Sluta!
Fem minuter.
- Beth, jag lånar dina skor. - Typiskt Amir.
De får tio minuter.
Vi är bara så beroende av mobiler och internet.
Hur klarade vi oss förut?
Du verkar vara kometexpert. Vad hände förra gången?
Den här passerade längre bort för hundra år sen.
- Hände nåt den gången? - Nej, den var för långt borta.
- Har vi anledning att vara rädda? - Nej, men den är närmare nu.
- Vad innebär det? - Jag har läst en sak till.
Det kallas "Tunguskahändelsen".
En komet eller meteor kom in i atmosfären över Sibirien.
Den exploderade ovanför jorden-
- så den kolliderade aldrig och bildade ingen krater.
Men kraften från den fällde träd inom en radie på hundratals kilometer.
- Men bara ett par människor dog. - Det är folktomt i Sibirien.
- Sibiriens befolkning förintades. - Det var ingen tröst...
- När hände det här? - 1908 eller nåt sånt.
- Vad var det?! - Jag vet inte.
- Gå inte till dörren! - Jag hämtar ett slagträ.
- Mike är dörren låst? - Håll er borta från dörren.
- Nej! - Jag vill bara se vad det är.
- Öppna inte! - Snälla du!
- Är det nån där? - Dörren är låst. Det är ingen där.
- Är ni okej? - Försök att starta generatorn.
- Kan det ha varit killarna? - Nej, så dumma är de inte.
- Hur länge har de varit borta? - De borde vara tillbaka nu.
- Vi får gå och hämta dem. - Vi gör det tillsammans.
Jag håller med. Jag ska bara kolla om jag ser dem.
Vi går tillsammans.
- Okej, det var bra. - Är det nätet eller generatorn?
- Det tändes bara hos oss. - Är det släckt överallt?
- Bra jobbat. - Tack. Varde Ijus.
Jag tycker att vi ska gå tillsammans och leta reda på killarna.
- Jag håller med. - Nej, det vore vansinnigt.
Om man går vilse ska man stanna kvar tills man blir hittad.
- Vi tar ett djupt andetag. - Jag håller med dig den här gången.
- Du är bara taskig mot mig. - Jag håller med, sa jag!
- Jösses! - Gode gud.
Stanna här.
Det är de.
- Vad har hänt? - Hur är det med dig?
- Det är ingen fara. - Har ni några förband?
- Vad är det för låda? - Den stod vid det andra huset.
Jag tyckte att jag såg Hugh ställa ner den.
- Jag följde efter honom, bara. - Vad har hänt, Hugh?
- Varför tog du den? - Du ställde ju ner den!
Jag har inte rört den och fattar inte varför du tog den!
- Hugh var på sidan av det andra huset. - Jag hörde nåt Ijud från dig.
- Du berättade inte vad du såg. - Jag fattar inte. Vad såg du?
- Vad såg du? - Det har inget med det här att göra!
- Vad såg du? - Jag går tillbaka med lådan!
- Bra, gör det. - Jag öppnar den.
- Vad är det? - Jag vet inte!
Och du vill inte öppna lådan.
- Öppna lådan, då! - Vad är det med dig?
Lugna dig. Vad hände?
Jävlar, det funkade. Jag öppnade den.
- Rikta den bon från ansiktet. - Det är ingen bomb.
- Få inte panik nu. - Var försiktig.
Herregud, det är ett pingisracket.
- Vad är det där? - Vad ska det föreställa?
- Det är... Herregud. - Vad är det?
Det är foton av oss.
Det är bilder av oss som nån har markerat.
- Det står siffror på baksidan. - Hugh, vad såg du?
Du kan inte bara tiga! Vad såg du?
Hugh!
- Det är bilder av oss i lådan! - Hugh!
Jag gick fram till fönstret och tittade in.
Jag såg ett bord med vinglas och levande Ijus.
Det var dukat till middag för åtta personer.
- Jag såg... - Gode gud.
Okej. Fan ta dig, Hugh. Skitsnack.
Gjorde du nåt med dörren på sidan?
- Gick du till sidodörren? - Ja, de öppnade inte vid entrén.
Skitsnack!
Du gick i cirkel och knackade på den här dörren!
Jag gick två kvarter, knackade och gick sen till sidodörren.
- Såg du dig själv? - Nej.
- Nej, för du var inte där. - Jag gick inte i cirkel!
- Otroligt. - Det förklarar inte bilderna.
- Vad står det på baksidan? - Siffror.
Två, ett, ett...
Fem.
- Vart ska du gå? - Jag går tillbaka.
Jag ber att få låna deras telefon för att ringa min bror.
Om de inte är hemma lämnar jag en lapp.
- Du borde inte gå tillbaka. - Det kommer att gå bra.
Vad hjälper det med en lapp?
Om de har bilder av oss kanske de är helt galna.
- Fan, det är nån där ute! - Va?
- Gode gud. - En stor kille vid dörren.
- Han går härifrån. - ÄIskling, var försiktig.
- Öppna inte. - Försiktigt.
- Jävlar. - Vadå?
Vad är det, älskling?
"Hej, Det var inte meningen att skrämma er."
"Vi ville bara låna er telefon i fem minuter."
"Tack."
Vi har två sorter. Vanliga plåster och textilplåster.
- Vad som helst. Textil. - Okej.
Förlåt, förlåt.
De här är ettor. Det här är en tvåa. Vi har fyra, fem och sex.
- Har du några röda pennor? - Varför är de här tre ettor?
- Sexa, femma... - Mike, Hugh och Lee.
Tvåa. Fyra.
- Det är samma bild. - Ja, oj.
De har klippt den itu.
- Vad kommer de ifrån? - Kan det vara numerologi?
Man summerar bokstäverna i namnet och födelsedagen.
I så fall är de ändå bara galna.
- Vad har ettorna gemensamt? - Födelsedag?
- Finns det ingen trea? - Nej.
Kan det finnas nån som vill skada oss?
Finns det nån som har ett horn i sidan till nån?
- Den här bilden är tagen i kväll. - Va?
Jag köpte den här tröjan i dag. Bilden är tagen i kväll.
- Har nån fotograferat dig i kväll? - När du tittade på lådan.
- Du tittar in i kameran. - Då låg bilden redan i lådan.
Vad är det? Jag ser inte vad det är.
Det är en lampskärm.
- De andra bilderna, då? - Det här är vår bild från i höstas.
Bilden på Amir togs här. Han stod framför den här trumman.
Är den tagen från dörren? Bakom gardinen?
- Från det hållet. - Stod du där när det knackade?
- Du var borta då. - Du tittar rakt in i kameran.
Bilden måste vara tagen från den dörren, eller hur?
Minns du det inte? Det här är du!
Det här löser ingenting.
- Vad gör du? - Jag behöver nåt att dricka.
Det ser ut att vara min handstil.
Det ser ut som om jag har skrivit det.
Nu börjar jag bli rädd. Det är din handstil.
Vad är det som händer?
Det känns som om jag håller på att bli galen.
Jag kan inte sluta tänka på att du berättade en historia-
- om nåt som hände när du var med Laurie.
Av alla historier du kunde ha valt...
Vi har varit med om massor, men du berättar om henne inför alla.
- Vi är inte med om så knäppa grejer. - Är de inte knäppa nog för dig?
Det är bra. Jag behöver inte vara med om knäppa grejer längre.
Nu skiter vi i det här. Vi drar.
Vi går och ser efter om våra teoretiska jag är där.
Det händer väldigt konstiga saker, och vi behöver bedöma...
Det har jag redan gjort. Jag går. Jag vill se mitt andra jag.
Kom. Jag är less på att prata och skriva.
Det är samma jävla papper, och så bilderna...
- Vi går dit och ser vad som händer. - Du ville ju gå.
När jag trodde att de hade en telefon.
- Fyra lysstavar. - Kan två killar stanna här?
- Jag stannar. - Snälla Amir, kan du stanna?
- Ska vi dela på oss igen? - Nej, vi går i två grupper.
- Lysstavat. - Jag kommer! Vänta.
Ta det lugnt. Jag kommer. Jag vill gå.
Jag följer med Kevin.
Ge oss tjugo minuter.
- Vad gör vi sen? - Det kommer att gå bra.
Vi ska ta reda på vad som pågår.
Inga bilar och inga människor. Helt tomt.
Titta. Där är mitt hus.
Mike, det här är mitt hus.
Mike, det stämmer inte. Det är inte ditt hus.
Mike!
- Det är mitt hus. - Nej, det är inte ditt hus.
- Mike. - Vad gör han?
- Jag ser Lee. - Hörni... Vi måste gå.
- Vi sticker härifrån nu. - Kevin!
Det är nån som kommer. Gå därifrån.
Det är helt vrickat.
- Såg ni fyra kopior av er? - Fast med röda lysstavar.
- Vem hade röda lysstavar? - De hade röda och vi hade blå.
De öppnade den röda kartongen.
- Sa ni inget? - Skulle du ha gjort det?
Nej, jag hade antagligen trott att jag skulle dö.
Det finns en konstig zon som är mörkare än resten.
- Vi gick igenom den. - Ja, vi också.
Vi måste ta reda på vad som händer.
Vi kan inte bara sitta här. Har ni några böcker?
Om vadå? Kometer?
Jag har Shakespeare, Henry Miller och filmmanus. Jag är skådespelare!
- Nåt om kvantfysik? - Ja, det är mitt område...
- Har du såna böcker? - Det finns läsande skådespelare.
Din bror glömde en bok hos oss. Jag la den i ett kuvert.
Den ligger i baksätet på din bil. Jag vet inte vad den handlar om.
Kan du gå och titta?
Jag går och hämtar boken som jag inte känner till...
- Tar ni med er slagträet? - Ja.
Var försiktig, älskling.
Okej.
- Ska vi väcka Lee? - Hur kan hon sova mitt i alltihop?
Hon... Oj, förlåt!
- Lugna er, allihop. - ÄIskling!
"Gravitation. En introduktion till aktuell forskning".
- Det lär inte hjälpa. - Är hans bror forskare, eller?
Han är väldigt smart och nördig. Han tänker högt.
Han är lärare på universitetet i San Diego.
Det här är Brians anteckningar inför en föreläsning.
"Inkoherens och Schrödingers katt".
- Vet ni vad Schrödingers katt är? - Jag är allergisk.
Det är ett tankeexperiment.
En katt i en låda har 50 procents chans att leva-
- för det finns gift i lådan.
Traditionell fysik säger att katten antingen lever eller är död.
Men enligt kvantfysiken existerar båda tillstånden samtidigt.
Inte förrän man öppnar lådan krockar de till en enda händelse.
Så här har han skrivit:
"Enligt en teori existerar tillstånden separat från varandra".
"Var och en skapar en ny verklighet baserad på de två följderna."
"Kvantinkoherensen förhindrar att tillstånden interagerar."
Vänta lite. Vi är i lådan, alltså.
Vi är katten. Vi är både levande och döda samtidigt.
Det finns alltså två olika verkligheter ända tills...
- Tills kometen har passerat. - Ja.
Eller också upprätthålls inkoherensen-
- och två parallella verkligheter bildas.
Inkoherensen håller oss skilda åt.
Men varför kontaktas vi av våra alternativa jag?
- Det var inte frivilligt. - Vem tog bilderna?
Det var vi som började leta.
Det var inte meningen att vi skulle hitta lådan.
Vi kanske redan har interagerat. Vi kanske kollapsar nu.
- Inte om vi håller oss skilda åt. - Vi har redan varit där.
Minns ni filmen "Sliding Doors"?
Under en bråkdel av en sekund kan två verkligheter skapas.
Iden ena hinner hon inte med tunnelbanan. Handen fastnar...
I så fall tänker jag kollapsa på dem.
Jag väntar inte tills de kollapsar på oss.
Jag går dit och dödar dem. Halvt på skämt.
Mike. Nu tänker vi till innan vi gör nätdumt.
Ska vi bara sitta här?
Vi tog lådan, så först måste vi återlämna den.
- Nej, jag litar inte på dem. - Varför är du så uppjagad?
Det var en korkad fråga.
Vi ska inte kriga med dem. De är som vi, bokstavligt talat.
Mike säger att de tänker döda oss.
Om du börjar, vet du vem som blir utsatt först?
Du själv. Du kommer att attackera dig själv.
Vem kommer att vinna då?
- Såg du dig själv i fönstret? - Nej, jag berättade vilka jag såg.
Men tänk om mitt jag i det huset dricker för mycket.
Tänk på det.
Det är en störd version av Michael.
Jag tänker inte vänta på att en full Mike dödar oss allihop.
Jag vägrar.
Vänta lite. Vilka såg du egentligen?
Jag såg Amir och Hugh.
- Och jag såg Lee. - Lee är inte här nu.
- Hon sover. - Då är det annorlunda här.
Det är nåt som är annorlunda. I deras verklighet kanske du sover.
- Därför såg inte Mike henne. - Och om Beth sover hos dem...
Då har de inte boken. De har inte boken.
Och i så fall kan de inte föra det här samtalet.
Om vi hämtar deras bok kan det här undvikas.
- Ska vi ta deras bok? - Det är en möjlighet.
- Ge mig nycklarna. - Nej, vi ska inte störa det här.
- Varför skulle vi riskera det? - Du ville ju slåss.
Nu slipper jag döda dem. Får jag nycklarna.
Nej, vi ska inte göra nånting. Du får inte mina nycklar.
Vart ska du, Mike?
- Hur vet vi att de är som vi. - Det kan vara vår mörka sida.
En fientlig version, menar du?
Om det är vi kanske det är nånting bra.
Det kan vara ett sätt för oss att nå ett högre medvetande.
Man pratar om att hitta sig själv, och här har vi verkligen chansen.
- Nu blir jag nervös. - Titta vem som kommer.
- Hur mår du? - Bra.
- Välkommen till din egen fest. - Hur går det?
Vi har saknat dig.
Jag har en idé för att hindra dem från att få tag i boken.
Jag går dit och utpressar mig själv.
Jag lämnar en lapp. Mike får stoppa dem från att gå dit.
Det är nåt jag inte vill avslöja.
- Vadå? - Det där med Beth.
Det där är väl redan utrett? Det var det sämsta jag har hört.
Nej, för det skulle funka på mig. Vi är samma person.
- Det vet du inte. - Det är briljant.
Jag känner igen den blicken. Mike, nej.
I övrigt är de precis samma människor.
Varför inte lämna varandra i fred? Det är vad jag skulle vilja.
- Mår du bra? - Ja.
Jag vet inte, jag kanske är dåsig av dropparna.
- Vilka droppar? - Gav du henne...?
- Tog du...? - Ja.
- Jag kände mig så konstig. - Det är nåt jag tog med mig, bara.
En lugnande mixtur med echinacea, passionsblomma och lite ketamin.
- Ketamin? - Man blir inte... - Vadå?
Jag beklagar om jag säger nåt väldigt olämpligt nu...
- Hällde du droppar i maten? - Det skulle förklara saken!
- Allvarligt, Amir? - Jag blev tvungen att fråga.
Hon bad om det. De där svamparna var vi överens om.
Jag la dem i pastasåsen. Det bestämde vi tillsammans.
Tror du att jag skulle hälla droger i maten?
Tror ni att jag har drogat er också? Jag ska visa.
- Det här är flaskan. - En fjärdedel är borta.
Hon fick några droppar, inte mer.
- Det är starka läkemedel. - Det är utspätt.
- Har du spärr ut den? - Hallucinerar man av ketamin?
- Då måste man ta hela flaskan. - Okej, men är det så?
- Ja... - Kan det leda till paranoia?
Ja, men då måste man ta hela flaskan.
Och det är ändå omöjligt att det skulle leda till masshallucination.
- Jag är ingen brottsling! - Vore det inte fint om det var så?
- Det är inte förklaringen. - Jag tror dig.
Här är flaskan. Hon bad om det, och jag gav henne.
Jag har inte lagt droger i maten. Det har jag inte, fattar du?
- Lägg av, okej? - Gode gud...
Tack.
- Var har du hittat den här? - Galaxy, second hand-butiken.
- Ett jättebra ställe. Vad fin. - De har fina saker.
Jag behöver nåt att dricka.
Jag vill bara vakna och börja om.
- Den är inte ens öppnad. - Vad ska vi göra?
- Vi måste härifrån. - Okej, vi sticker. Ta med boken.
- Ska vita med lådan? - Ja.
Hej. Hur är det med dig?
- Vart tog du vägen? - Jag måste ta nåt att dricka.
- Hallå. Vart tog du vägen? - Jag gick upp till huset.
- Vad hände? - Jag lämnade brevet.
Jag såg boken. Jag tänkte krossa rutan och ta boken.
Men det gjorde jag inte.
Sen tänkte jag vänta på reaktionen.
Men jag bangade.
- Du var borta i fem minuter. - Nej, trekvart.
Du pratade med mig i köket. Du var borta i max tio minuter.
Du är knäpp.
Mike, gör inte så.
- Mike... - Gör det inte.
Varför just nu, Mike?
Varför inte nu, älskling? Varför inte just nu?
Var är Hugh och... Var är...?
Var är Hugh och Amir?
- Var är lådan? - Herregud, de tog lådan.
- Mike, vart tog de vägen? - Ingen aning.
- Vad hände när vi var där? - Var är boken?
Varför tog de med boken till det andra huset?
De ville återlämna den så att allt blev som vanligt.
Men varför tog de med sig boken?
- De tog allt vi hade. - Vänta lite.
- Vi måste hämta dem. - De gick ut först.
Ända sen de kom tillbaka har de betett sig underligt.
- Vad försöker du säga? - Gode gud.
Ni har också varit ute. Ni gick också!
När Amir kom tillbaka var han alldeles tyst.
Jag hämtar dem.
Jag kommer tillbaka så snart jag vet vad som pågår.
- Nej, du får inte! - Ta det lugnt.
Jag släpper inte ut dig.
Det vore helt jävla vansinnigt.
Vad ska vi göra nu? Jag kommer att få en hjärtattack!
- Vi vet inte om det var de. - Sluta säga så!
I så fall har Mike rätt. Vi kan inte lita på oss själva.
- Herregud... - Vi blev nyss av med ledtrådarna.
Nej, vänta. Ledtrådarna är fortfarande kvar.
Om de har bilderna... Mike, du tog bilden av mig och Kevin.
Har du den här?
- Jag klarar det inte längre. - Kan du leta efter den?
Jag ska leta efter en vinflaska till.
Det är så dumt.
Borde jag hålla ett öga på honom? Jag vill inte vara nån övervakare.
Vänta en liten stund.
Sen kan du gå och prata med honom.
Jag känner inte Mike när han dricker.
Allt gick snett när han började dricka. Det är därför vi flyttade.
Det är inte den man jag gifte mig med.
- Hej. - Hur är det med dig?
- Bra, efter omständigheterna. - Jag tror dig inte.
Amir sa att du skulle till Vietnam och att EM inte vill följa med.
Jag måste åka och jobba i fyra månader.
- Jag ville att hon skulle följa med. - Hon är galen om hon inte gör det.
Jag vill inte lägga mig i det som inte angår mig-
- men du är väldigt passionerad både privat och i jobbet.
Om du lever med nån som bara tvekar kanske du inte blir lycklig.
Ja, fast jag älskar henne.
- Hon är som hon är. Lite... - Lång?
Hon är rätt lång. Får du stå på tå när ni ska kyssas?
- Vissa passar bra ihop, helt enkelt. - Laurie...
Som på Sharksmatchen. Medge att vi passar ihop.
Jag fick göra yoga i en hel vecka efteråt.
- Det minns jag. - Jag tänkte att kanske...
- Laurie. - Förlåt. Jag går över gränsen.
- Raring. - Hej.
Jag tror att du har rätt i att det finns en mening med allt.
Ska jag hämta slagträet?
- Till dig eller mig? - Vilket som.
Vad håller vi på med?
Om jag spårar ur där gör jag det här också.
- Det måste inte vara så. - Jo, det är samma sak.
- Nej. - Hur så?
För ingen där borta eller nånstans över huvud taget-
- kan älska dig så mycket som jag gör.
Jag har sumpat allt.
- Hej. - Hej.
Hur är det med dig?
Bra.
Är allt okej? Eller är det nåt som händer?
Beth kom fram till mig.
Hon sa att hon hade sett dig och Laurie prata i hallen.
Vi har viktigare saker att fundera på än vad Beth säger.
- Gud! - Det måste vara generatorn.
- Kevin, har du tändstickor? - Ja, jag har några.
Det var utanför huset. Det är nog inbrott i en bil.
Jag går ut och ser vad som händer.
- Vi går allihop. - Okej, då går vi allihop.
- Har nån en ficklampa? - Ja, jag har en.
- Är ni redo? - Håll er nära oss.
- Varifrån kom Ijudet? - Jag vet inte.
Det är den, eller hur?
Herregud, titta.
- Är det nåt där inne? - Jag ser inget.
Herregud... Ska vi kolla våra bilar också?
Ja, alla kollar sina bilar.
- Vi går till våra bilar. - Det där är din.
Är alla i närheten? Vi ska inte sprida ut oss för mycket.
- Är du okej? - Ja då.
Jag satte på mig ringen jag fick av dig på marknaden.
Minns du? Det är lite fånigt, men jag vill ha den på mig.
- Fåntratt Det var en bra dag. - Ja, det var det.
- Är det lugnt mellan oss? - Det är klart.
- Efter det där med Laurie? - Ja då.
Jag vet inte vad hon tänker, men det är lugnt mellan oss.
Kom hit.
- Är Hughs bil okej? - Vad menar du?
Hade de tagit nåt?
Vi kollade hans bil nyss. Hade de tagit nåt?
- Det stämmer inte. - Är det nån som vill skrämma oss?
Nej, men det verkar som om de letar efter nåt.
Men det finns inget där.
- Det ser både de och vi. - Jag vet!
- Varför krossar de fönstret, då? - Det verkar jättekonstigt.
Var har du varit?
- Jag satte på mig ringen. - Vad fin.
Vänta lite. Nu försöker vi räkna ut-
- varför vi skulle bryta oss in i en bil-
- fast vi visste att boken inte fanns där.
Det kanske inte är boken som är motivet ändå.
- Hörde ni? - Det är nån utanför.
Fan! Det är nån som kommer.
- Ja, ser ni? - Är det Hugh?
Är det Hugh och Amir.
- De går fram till dörren. - Är du säker?
ÄIskling. Var har du varit?
Vad hände? Varför tog ni boken med er?
Vi gick i väg för att ringa.
När vi tittade in såg vi samma sak som här.
Jag slog i huvudet, och sen gick vi tillbaka.
Det här har ni redan berättat. Varför berättar ni det igen?
Ni kom tillbaka med lådan.
När du hade slagit i huvudet fick du ett plåster.
- Inte det där plåstret. - Vadå?
- Du fick ett textilplåster. - Har Hugh och Amir varit här?
Ni gick iväg med boken och bilderna.
- Där vi var hade de röda lysstavar. - Ni har ju röda lysstavar.
Ja, vi tog dem i det andra huset.
Titta, den där kartongen är oöppnad.
Om de började här hör de hit. De är i rätt hus.
- Välkomna tillbaka. - Förlåt.
Hur var det med Mike där borta? Vad gjorde han?
Den andra Mike är orolig för dig.
- Var det ni som lämnade lappen? - Nej, jag kom aldrig ut med den.
- Vi fick två lappar. - Vi också.
Vi har två lappar. En skrevs här och en satt på dörren.
Om varken du eller den andra Hugh satte dit lappen, vem gjorde det?
"Kvantinkoherensen förhindrar att tillstånden interagerar."
- Det finns minst fyra lappar. - Hur många Hugh och Amir finns det?
Först och främst måste vi markera vårt hus.
- Stanna inne. - Hon har rätt.
Det är orealistiskt. Vi måste markera det här huset.
Det kan finnas ett oändligt antal hus med samma markering.
- Det måste vara nåt slumpmässigt. - Finns det en tärning?
Vi har ett Yatzy.
Alla slår en tärning för varje person. Det blir sex gånger sex...
Det blir slumpmässiga tal.
Vad gör vi sen? Vi måste ha nåt som syns.
Ska vi skriva ner det och stoppa det i ett kuvert?
- Vi måste ha en markering. - Vi lägger det i en låda.
- Det var så de gjorde. - De ligger före oss.
- Vi tog deras märke. - De tänker likadant som vi.
- Har ni nån låda? - Ja då.
- Vi behöver fotografier. - Helt galet.
Här fanns det mycket bilder. Inte den fåniga bilden.
- Grizzly Adams advokat... - Honom skulle jag aldrig anlita.
Här har jag en låda.
Jag hittade den under en hög skrot.
- Är det din låda? - Den var här hela tiden.
Jag vill inte klippa sönder bilderna. Vi är tillsammans på alla.
Jag har faktiskt ett foto av Kevin, konstigt nog.
Jag har...
Jag har mitt kontonummer på baksidan av den här gamla bilden.
- Här. - Va?
- Jag klipper bilden ändå. - Du kan gärna ta den här.
Klippt.
Jag är den enda som inte finns med på bild. Populär kompis...
Vi tar en bild av dig.
Le, ditt as.
Får jag se. Det är inte exakt samma bild som i den andra lådan.
Den är inte lika som bilden i det andra huset.
Nu ska vi skapa ett ögonblick där verkligheterna skiljer sig.
Vänta. Vi år det blå huset, så vi tår en blå penna.
- Oddsen tredubblas. - Har alla en tärning?
Beth?
Sex.
- Hugh? - Tre.
- Mike? - Fyra.
- Sex. - Två.
När man ska logga in på sitt bankkonto på nätet-
- får man välja en bild tillsammans med lösenordet.
Det är en s.k. MFA, och de används i alla stora sajter.
- Det är en ikon. - Ett slumpmässigt föremåI.
Varje låda kanske har ett föremåI som fungerar så.
- Ska vi lägga ner nåt? - Ett Ijus eller en bok...
- Eller ett pingisracket. - Exakt.
Exakt.
Det här glasunderlägget känns väl slumpmässigt?
Om ni ser den när ni öppnar lådan är det en bra början.
Då är lådan klar.
Om vi håller ihop och är vaksamma kan vi klara det här.
Tack, coachen.
Jag behöver nåt att dricka.
Undrar hur siffrorna skiljer sig från förra lådan.
- Jag ska kolla. - Var är min miniräknare?
Om vi är åtta personer...
Det blir sex gånger sex...
Tre färger på lysstavarna gånger tre...
Det blir 5038848 möjliga varianter.
- Är du okej? - Ja.
- Går det bra med siffrorna? - Ja.
Minns du vad det stod för siffra på ditt foto?
Fem.
Jag har hittat en bra plats för lådan.
- Vad hade du för siffra, Kevin? - Sex.
- Beth? - Tre.
- Hugh, minns du? - Jag var en trea.
- Vad händer i köket? - Sockerkaka,
Tjejerna tjuvstartar med efterrätten före de andra.
Mike, jag måste visa en sak.
Det här är siffrorna jag minns från lådan från det andra huset.
Men det här är siffrorna jag hittade i det här blocket.
Jag frågade om alla mindes sina nummer.
Beth och Lee kommer härifrån, för de har aldrig lämnat huset.
Men ingen av oss andra här härifrån.
Vi är besökare. Den här Lee är inte din fru.
Hänger du med?
Det är inte allt.
Hugh och Amir kommer från ett tredje hus.
Han visade sin telefon. Den är inte sprucken.
Minns du den där mörka zonen?
Jag tror att det är som att hamna mitt i ett rouletthjul.
Man kan hamna var som helst.
Den som går igenom zonen återvänder inte till samma hus.
Vi måste hitta tillbaka innan kometen har passerat.
Sen kanske vi sitter fast här där vi är.
Jag vill inte sitta fast här.
Om din teori stämmer, om den mörka zonen är ett rouletthjul-
- finns det inget som säger att vi hamnar i vårt ursprungliga hus.
Jag tror att vi är fast här.
Jag la den vid grinden. Om vi stannar här klarar vi oss.
- Öppna inte! - Vem är det?
- Vad är det? - "Mike".
- För helvete. - "Mike, min vän."
"Beth + bok: klubb på Trinidad. Låt det inte hända."
Vad är det här?
Mike tänkte lämna lappen för att förhindra att de hämtade boken.
- Det var dumt. - Vad betyder det?
- Det är ingenting... - Vet du vad det är?
- Det är inget att hetsa upp sig över. - Varför berättar du inte, då?
Beth?
- Mike, vad är det? - Fan, Det är...
...ingenting.
Om det inte är nånting, varför blöder min fru näsblod?
- Herregud... - Vad är det?
- Jag sa ju att det var dumt! - Mike och Beth för tolv år sen.
Han tänkte utpressa sig själv att inte hämta boken.
- Det här var riktigt illa. - Har du inte berättat för Hugh?
Nu försöker vi bara överleva natten.
- Han sa att han hade berättat! - Varför sa inte du nåt?
Vilka mer visste om det?! Vilka mer?
- Lee, visste du? - Ja.
- Kevin? - Han berättade.
- Visste alla utom jag?! - Vi trodde att du visste.
Hugh! Det är inte som det verkar.
- Vi hör inte ens hemma här. - Du är bara för mycket!
Det här är inte vårt hus. Bara Lee och Beth hör hemma här.
- Är det allt du har att säga? - Är din telefon trasig?
Vad fan har det med saken att göra?
- Lugn. - Visa oss den.
Min telefon är inte trasig. Men du har legat med min fru!
Allas telefoner har varit trasiga hela kvällen.
I den första lådan låg det ett slumpmässigt föremåI.
- Vad var det för föremåI? - Än sen?
- Svara. - En häftapparat.
- Nej, vi hade en grytvante. - Vi hade ett pingisracket.
- Va? - En servett.
Det är inte min Lee, inte din Beth och jag är inte din Mike!
Det är inte mig du är arg på. Vi är en i parallell verklighet.
Ja, för i min verklighet har inte min bästa vän legat med min fru!
Förstår du inte? Det här började i kväll.
Om det finns miljoner verkligheter har jag legat med din fru i alla.
Din jävel!
- Sluta! - Hugh!
Är du okej? Jag hämtar is.
Är du okej?
Sätt dig.
Är du okej? Vill du ha lite?
Jag ska lägga om det.
Jag har gjort några saker som jag är fast med.
Jag sitter fast här.
Jag är som den döda katten.
Hela natten har vi undrat om det finns en mörk version av oss.
Det kanske är vi själva.
- Det är nån här inne! - Stick härifrån!
- Nej! - Vad händer?
Är du okej? ÄIskling?
- Vet nån vad vi ska göra? - Mike!
- Andas han? - Herregud!
- Lugna dig, Laurie. - Hjälp!
- Kan nån hjälpa Mike? - Kevin, få tyst på henne!
Det är okej, Laurie. Ingen fara.
EM!
- EM, vart ska du? - Det kommer att bli bra. Andas.
Andas ut. Ingen fara.
Lugna dig. Hämta en trasa.
Bort med det! Jag klarar inte blod!
Vem är du?!
Du sa ju att hon var galen!
Vad ska du göra när han jobbar, då?
- Jag vet inte. Kolla omgivningarna. - Syssla med välgörenhet.
Jag ska samla in pengar till San Franciscobaletten.
Det lär vara underbart där. Min kusin var där i ett år.
- Har du varit i Vietnam? - Nej, men i Kambodja.
- Det låter deprimerande. - Nej, det var häftigt.
- Vad var det? - Det lät som en bilruta eller nåt.
- Ska vi ta med oss lysstavarna? - Det är inget raveparty!
Jag ser ingen. Är du okej?
- Vems bil är det där? - För helvete...
- ÄIskling. - Den är alldeles ny.
Själva bilen är inte skadad.
- De har inte tagit stereon. - Kom nu.
- Vi kollar de andra bilarna också. - Ja.
- Var är vår bil? - På uppfarten.
- EM, är det lugnt? - Ja, jag är här.
- Hej! - Hon är här inne, allihop!
- Vi letade efter dig. - Jag var ute vid bilen.
- Är allt bra, älskling? - Ja då.
- Du försvann. - Ja.
Jag hämtade ringen jag fick av dig.
Vad gjorde du där ute, EM?
Man ser kometen så tydligt där ute.
- Tog du den dörren? - Ja.
- Vad är det för fel med den? - Det är dörren till intet.
- Vi går och tittar. - Nu får vi höra mer om feng shui.
- Det är iskallt där ute. - Kom, nu tittar vi på den.
- Varför använder ni inte uteplatsen? - Vi har aldrig några kometer.
Oj!
Vad håller den på med? Den håller på att lösas upp.
Ska Katherine Merriss vara ersättare för ditt liv när du är borta?
Vad härligt.
Det vore fint att grilla marshmallows på kometen.
- Ja? - Är du okej?
Ja, men det blev stopp i toaletten.
- Använd den [stora badrummet. - Okej, jag kommer.
EM!
Hej, är du vaken nu? Det blir frukost om fem minuter.
- Mår du bättre? - Ja.
Jag ska bara klä på mig.
God morgon.
Mår du bra, älskling?
Du svimmade i går.
Du mumlade. Jag la dig på soffan.
Vi hittade den i badrummet.
Konstigt. Det är du som ringer.
Hallå?