AKO OSTANEM
S 26 godina Ludwig van Beethoven oglušio je
i tako okončao karijeru uspješnog koncertnog pijanista.
Odlučan u namjeri da ga gubitak sluha ne omete u bavljenju glazbom,
moj prijatelj Ludwig postao je skladatelj.
Novi mu je poziv odgovarao.
Kao što izreka kaže: Život se događa dok kuješ druge planove.
Kad se rodio moj brat Teddy, tata je napustio bend i zaposlio se.
Ali onda se zaljubio u podučavanje.
Sada dane provodi u kaosu srednjoškolskih satova književnosti.
Mama je bila buntovnica, ali sad honorarno radi kao putnička agentica
i posve se posvetila majčinstvu.
Danas luduje samo s Teddyjem. - Pomakni ste, stari.
A tu sam i ja. Mislila sam da znam kamo idem u životu.
Mislila sam da sam sve isplanirala.
No pokazalo se da nisam imala pojma.
Vaša kava, maestro. - Hvala. - I meni!
Nema teorije. Ne daješ crack onomu tko je već na speedu.
Bez brige, prebacila sam ga na bezkofeinsku. - Nemoj i mene.
Neću, dušo. To bi bilo zlostavljanje.
Jesi li vidjela ovo?
USPON MJESNOG BENDA
Dobila sam obavijest putem Googlea. - Već ga dugo nismo vidjeli. - Znam.
Bože, bit će predgrupa Shinsima? - Da, večeras u Portlandu.
To je velik uspjeh. - Da, ludo. Ostvaruje mu se sve što je želio.
Znam da niste razgovarali... - Ne želim o tome.
Ako si nedostajete, možete se javiti jedno drugomu.
Dobro! Idemo! Ako želite prijevoz, krećemo!
Vijesti o snježnoj oluji i školama. - Dušo, pojačaj.
Okruzi Portland i Clackamas objavili su da će škole biti danas zatvorene.
Da! To znači da nema škole, djeco. - Baš gadno.
Škole nema zauvijek!
Zaista si citirao Alicea Coopera? Sine, zar te nisam ničemu naučio?
Napravimo čudovište od snijega. - Možemo pokušati, ali ne hvata se.
Svi ćete markirati bez mene? - Ne markiramo ako nema škole.
Ipak nije pošteno. - Život nije pošten.
Istina, ali katkad ga moraš malo pogurnuti.
Ne bi bilo dobro da idem na posao prehlađena i zarazim ostale.
Znate kad upoznate nekoga i već je osoba koja treba biti?
Takav je bio Adam. Nitko izvan Portlanda nije čuo za njegov bend.
Ali već je bio netko. Svi su znali tko je.
A za mene baš i nisu znali.
Koji je to predmet? - Napredne skladbe.
Što ona radi? - Ona je još naprednija.
Adame, bok!
Mislim da su svi otišli.
Idemo na ručak. Umirem od gladi.
Onaj rocker Adam te gledao.
Adam Wilde vidio me kako gudim?
Vidio je kako uživaš i to mu se svidjelo. - Ne, nije, Kim.
Da, svidjelo mu se, Mia. Sviđaš mu se.
Nemoj ga fotografirati, Kim. - Nisam amaterka.
Nema na čemu.
Idućih je tjedana Adam bio u blizini dok sam vježbala violončelo.
Ti si Mia. - Jesam.
Dobro. Htio sam to raščistiti. Kruže glasine. Ja sam Adam.
Zna... Bok.
Voliš Yo Yo Ma? - Da.
To je neki ulični sleng? Yo-Yo Mama?
To je kineski. Nemoj se rugati majstoru. To je svetogrđe. - Oprosti.
Imam ulaznice za nastup čelistice. - Zaista?
Da. Zanima te?
Zoveš me na spoj? - Da, prijatelj nije mogao ići.
U svakom slučaju, u petak je. Mogu te pokupiti.
Što je? Ne možeš se zauvijek skrivati u sobi za pokuse.
Prekasno je. Sad te vidim.
Ja sam Kim. - Bok!
Dobro, vidimo se poslije.
Bok! - Bože moj!
Što je? - Rekla sam ti da mu se sviđaš.
Ma ne, samo ga je zanimala klasična glazba.
Dobro.
Ako ne bude dobar prema tebi, zgnječit ću ga kao bubu.
Dobro, shvatili smo, zaljubljeni ste, nestanite!
Postoje dvije vrste djevojaka: one koje imaju momke u srednjoj...
I djevojke poput nas koje čekaju faks. To je mnogo bolje.
Izvukla sam se. Što ćemo danas raditi?
Možemo otići na farmu do Henryja, Willow i bebe. - I ručati kod mojih.
Mia, ideš s nama? - Ne znam.
Moram svladati težak dio Beethovenove sonate...
A pisma su poslali u petak.
Juilliard. Audicija je bila prije dva mjeseca. Još se svega sjećam.
Ovo je bolno gledati. Tko zna kad će danas stići pošta.
Hajde, pođi s nama.
Dušo, uskoro ideš na faks, gdje god to bilo.
Koliko ćemo još snježnih dana provesti skupa? - Nabijaš mi krivnju?
Ti biraš glazbu. - Još me i podmićuješ.
Dušo, krivnja i mito naraštajima povezuju adolescente i roditelje.
Nemoj se boriti protiv tradicije. - Dobro.
Zar ne biram ja glazbu? - Da, ima pravo, Teddy.
Samo daj, mala. Da čujemo nešto staro.
Počet ćemo s nekoliko stvari našeg omiljenog austrijskog glazbenika,
Franza Schuberta. - Ne tako staro.
Iggy Pop! Iggy Pop!
Teddy, slušaj Iggyja na iPodu. Ali ništa poslije 1978. Jasno?
Na zapovijed! - Ja biram Ludwiga van Beethovena.
Iznenađenje.
Uvijek sam se pitala jesu li mama i tata tužni što nisam poput njih.
Pokušala sam biti. Mama i ja išle smo na sve tatine koncerte.
Tatin se bend zvao Nasty Bruises. Neugodno, znam.
U našem su gradu bili popularni.
Svi su mislili da će postati još popularniji.
Tada sam bila u vrtiću.
Ali jednog dana u drugom razredu...
Želim to svirati.
Violončela su luđački skupa. Posudila sam jedno loše iz škole.
Mama i tata pronašli su studenticu da me podučava.
Vježbala sam dan i noć. Nisam se mogla zasititi.
Volim je, ali iskopat ću si oči.
Zato se ja nisam mogla razmnožavati. - Amen!
Svidjela mi se uređenost. Struktura.
Ali navukla sam se zbog osjećaja u prsima.
Kao da mi je srce kucalo u skladu s violončelom.
Stara!
Svira još od popodneva.
Želiš li da joj kažem da prestane? - Ne.
Ako uđeš, vjerojatno će te zatući gudalom. Preopasno je.
Pitam se odakle joj to.
Dečki sviraju glazbu kako bi ševili i kako bi se riješili bijesa.
Ali uglavnom da bi ševili. - To vjerojatno nije njezin motiv.
Ne, nije.
Ne radi to da bi nešto dobila. Radi to iz čistog...
Mi smo je stvorili.
Idući mi je dan tata donio dar.
Moje vlastito violončelo.
Nije li divno kako je život jedno, a zatim se pretvori u nešto drugo?
Tu sam ja, Mia, djevojka koja razmišlja o violončelu, Adamu
i o tomu hoće li me kod kuće dočekati pismo.
I onda...
Donesi potpornje!
Potpuna spinalna imobilizacija. - Hej! - Imamo sve.
Oprostite! Gospodine! Hej!
Mama?
Teddy! Tata!
Lijeva je noga kraća. - Da. Ozljeda bedrene kosti.
Želiš li je intubirati? - Za sada ne.
Ne!
Probudi se! Probudi se!
Probudi se!
Jedan, dva, tri!
Indeks kome je sedam. - Neka trauma u Portlandu bude spremna.
Indeks kome? Što će vam trauma?
18-godišnjakinja u kritičnom stanju. 8-godišnjak pri svijesti.
Mama! Tata! Teddy!
Idemo, Demetri!
Drži se, dušo. Uskoro smo u Portlandu.
Jesi li dobro? - Nisam.
Ideš u moj ormar? - Tvoj je ormar stravičan.
Ne želim ići. - On je samo dečko, Mia.
Da, ali prvi s kojim možda idem na spoj.
Da se odjenem za spoj ili kao i inače?
Odjeni ono u čemu se osjećaš ugodno.
Ako taj Adam ne vidi kako si divna, onda je... - Seronja. - Da.
Mislim da ću povratiti.
Bolje sada, nego na spoju.
Ti si sigurno Adam. - Da, jesam.
Zgodno odijelo. Uđi. Ja sam stari, Denny.
Znam. Bili ste u Nasty Bruisesima? - Već si me zadivio.
Imam vaše CD-e. - Znači, ti si ih kupio?
Sjajni su podmetači za čaše. Uđi. Adam je došao.
Je li to Mia? - Jest. Mala rockerica.
Bila je prva groupie djevojka Nasty Bruisesa.
Joj, ne. Prepričava ti stare priče?
Bolje da krenemo. - Dobro.
Čuvajte se. Čujem da u koncertnoj dvorani zna biti ludo.
Bok!
Tvoji su roditelji fora. - Tako mi kažu.
Poštujem svakog glazbenika koji daje sve od sebe na pozornici.
Bila je fantastična. - Nije ti na početku bilo dosadno?
To je gospođa do mene hrkala. Uživao sam u svakom trenutku.
Dobro, Hallova, što je s tobom?
Kako su roditelji poput tvojih dobili kćer poput tebe?
Odgajali su me za rockericu.
Ali mislim da su me zamijenili nakon rođenja. - Da, to bi sve objasnilo.
Ne, ozbiljno.
Ne znam. Oduvijek sam se osjećala kao Marsovac u obitelji.
Ne sličim roditeljima.
Moja je mama čvrsta, a tata je otvoren.
A ja sam odabrala Beethovena i violončelo.
S 8 godina vidio sam spot Ramonesa kako sviraju I Wanna Be Sedated.
Kao da mi je glava eksplodirala. Htio sam naučiti svirati gitaru.
Stric mi je nabavio staru Fenderovu gitaru.
Spasila mi je život.
Nisi dobio ulaznice od prijatelja, zar ne?
Kupio sam ih od napojnica raznoseći pizze.
Zašto?
Zašto ja? - Volim te gledati dok sviraš.
Odeš na drugo mjesto.
I prelijepa si.
Čelo ti se namršti, točno ovdje.
Zašto imam osjećaj da ćeš mi unijeti kaos u život?
Malo kaosa nikad nikomu nije naškodilo.
Tjedan poslije Adam me pozvao na nastup svog benda.
Liz, Mia. Mia, Liz. - Moram srediti pojačalo. Vidimo se unutra.
Dobro.
Jedan, dva, tri, četiri!
Hvala vam i laku noć!
Što ti voliš?
Uglavnom klasiku. - Ideš! Volim klasični rock.
Mia! Jesi li dobro?
Ne mogu se povezati s ljudima. Kao i uvijek.
Adame, zabava je kod Darrena. Dolaziš? - Da. Može.
Ideš i ti? - Moram kući. - Moraš kući? - Da. - Dobro.
Onda ću te ranije odbaciti kući.
Hvala ti što nas trpjela večeras. - Nema na čemu.
Adame, poljubi je i idemo.
Dođi.
Sve je u redu među nama? - Da, sve je u redu.
Napokon si upoznala Liz. - Jesam. Imate mnogo toga zajedničkog.
Jeste li ikada bili zajedno ili... - Drago mi je što si to spomenula.
Imamo mnogo toga zajedničkoga. Na primjer, oboje volimo cure.
Ona je s Astrid.
Naprijed, Astrid. - Sad kad smo to riješili...
Žao mi je što ne možeš ostati s nama. - Znam.
Mia, idi. Zabavi se. - Mama? - Kat, makni se od prozora!
Tata? - Oprosti.
Tvoji nemaju ništa protiv da ostaneš vani, ali ti ne želiš ili...
Mislim da ću se razboljeti.
Dobro. Javi se kad ozdraviš.
Vidimo se. - Adame! - Mama, vrati se unutra.
Nedjeljom uvijek imamo goste na večeri. Svrati koji put.
Hvala. Možda dođem.
To je bilo pogrešno na mnogo načina.
Ne mora se bojati družiti se s njima. Poput nas su. - Upravo tako.
Dobro, iznesite je.
Nema vidljivih ozljeda.
Hajde!
Što imamo? - Pneumotoraks, tri slomljena rebra, ogrebotine nogu.
Nagnječenje mozga. - Unutarnje krvarenje. Ostatak obitelji stiže.
UV, rendgen, krvna slika, odredite krvnu grupu. Zovite pulmologa.
Na moj znak. Jedan, dva, tri.
Oprostite, tražim svoju obitelj, Kathleen, Dennis i Theodore Hall.
Spremni? - Hej!
Čitala sam to! - Puknuće slezene. Idemo!
Vodimo Miju Hall u operacijsku salu 1. - Odvedite je gore.
Moramo izvaditi slezenu i otkriti gdje krvari.
Neka se počne boriti ako želi živjeti. - Da se borim? Kako?
Recite mi nešto, molim vas! Pomognite mi!
Idemo, narode.
Arterijska kanila postavljena. - Očisti.
Instrumenti su spremni. - Idemo!
Indeks kome još je visok. - Zar ću umrijeti?
To se događa?
Odat ću ti tajnu, malena. Ti upravljaš svime.
O tebi ovisi hoćeš li živjeti ili umrijeti.
Ako se još možeš boriti, počni odmah.
Zovite banku krvi. Neka pripreme dvije vrećice 0-.
Trebat ćemo više od toga. - Pronađite dalju obitelj. - Odmah.
Jedno od roditelja ide u operacijsku salu 4.
Tata? - Moramo smanjiti oteklinu.
S obzirom na nesreću, imao je sreću.
Mia! Pogledaj koga sam pronašao ispred kuće.
Želimo ga?
Bio sam gladan. - Drago mi je što si došao.
Zato što si gladan. I imamo hrane. Za jelo. - Takva mi je omiljena.
Maknite se! Odradila sam dvostruku smjenu. Gladna sam.
Jedem za dvoje. - Kako si, Willow?
Dobro došao, Adame. Drago mi je što te vidim.
Ako pametno odigraš, postat ćeš stalan gost. - Shvatili smo, mama.
Dođi.
Bobbby Schayer iz Bad Religiona, Tim Leitch iz Feara.
Onaj iz Dead Moona. - Andrew Loomis. - I onaj iz Wipersa, Sam Henry.
Portland je utočište za legendarne punk bubnjare. - Imaš pravo.
Mia, tvoj dragi zna povijest punk rocka. - Hvala.
Bože moj! Nešto me ubolo! Tko radi takvo što?
Pčela? - Sigurno je pčela? - Jest.
Moram izvući žalac. - Ne! - To je jedino što sam naučio u izviđačima.
Izvadio sam ga.
Bolje je tako nego pincetom. - Smiri se. Već si trudna.
Pčele bi te trebale češće bosti.
Oprosti, ali od prvog spoja nismo radili ništa slično.
Da, trebali bismo nešto učiniti po tom pitanju.
Sviđa mi se kako razmišljaš, Hallova.
Nemoj izaći na balkon.
Adame? - Popet ću se.
Ne! Ne smiješ! - Moram ti nešto reći.
Prekasno! Već se penjem.
Bože moj!
Schroedere...
Mislila sam da si otišao kući. - Izgubio sam se.
Ono sa žalcem zaista si naučio u izviđačima? - Ne, izmislio sam to.
Ali htio sam ti sisati ruku pred prijateljima tvojih roditelja.
Što si mi htio reći?
Danas je bilo genijalno. Vi ste poput prave obitelji.
Takvo što nisam vidio izbliza. Dojmljivo.
Vjeruj mi, nije uvijek bilo tako. Kad sam bila mala, bio je to kaos.
Kasno su išli spavati, kao i ja.
Tata je tjednima bio na turneji.
Sabrali su se tek nakon što je Teddy rođen.
Kakvi su tvoji roditelji?
Nisu dio mog života.
Ne sjećam se da smo ikada zajedno jeli.
A ako želiš pronaći staroga, to će potrajati.
Adame... - U redu je. Dobro mi ide samoća.
U tome je stvar.
Nisi sâm.
Više nisi.
Čekaj. Idemo polako, može? - Volim polako.
Ima li dovoljno mjesta? - Još malo ispod.
Konac. - Izvolite.
Operacija traje već satima, a još nisu ni blizu kraja.
Moram pronaći obitelj.
Kim? Čekaj!
Došla sam čim sam čula. Jesu li dobro? - Ne znamo.
Bako, djede. - Moramo otkriti koji se vrag događa.
Oprostite, ja sam Estelle Hall.
Naš sin Denny, njegova supruga Kathleen i djeca imali su nesreću.
Zanima nas kako su. - Naravno. - G. i gđa Hall?
Ja sam Liddy, socijalna radnica. Dobila sam vaš slučaj. Žao mi je.
Nisam razgovarala s liječnicima, ali Mia i Dennis su na operaciji.
Poslije će ići na Odjel intenzivne njege. Nema informacija o Kathleen.
Ali Theodore... - Teddy? - Da, Teddy.
Bio je pri svijesti kad je došao. Sad je na tomografiji.
Smjestite se i doći ću po vas čim doznam nešto novo.
Hvala vam. - Henry i Willow stižu.
Ostavila sam Adamu poruke, ali još se nije javio.
Postoje dvije vrste ljudi, Kim.
Oni koji vole pravu kavu i oni koji vole otmjena pića glupih imena.
Ne sramim se što volim čaj s cimetom i mlijekom. Hvala ti.
Miriše kao da ti je Božić povratio u šalicu. - Meni to ne smeta.
Onda, kako je s Adamom? Je li fantastično?
Veliko je. Ne mogu jesti ni spavati.
Ali... - Mrzim ići na njegove koncerte.
Ne voliš njegovu glazbu? - Obožavam je!
Piše nevjerojatne pjesme.
Kad siđe s pozornice, samo mu želim polizati lice.
Opa, mala! - Ali kad se družim s njegovima, osjećam se...
Kao riba na suhom? - Kao riba na Marsu.
Ne bojiš se njegovih prijatelja, nego njega.
Stariji je, u bendu je. Oko njega su djevojke.
Strašno je, razumijem to.
Što ako nam ne uspije? Hoćeš li me skupiti? - Do posljednjeg komadića.
Ali ako postane ozbiljno, nemoj govoriti u prvom licu množine.
Volimo zimu. - Nikada ne rabimo dezodorans.
Volimo samo kvinoju. Ako postaneš takva, ubit ću te.
Ako postanem takva, sama ću ti dati pištolj.
Tko je najopakija i najzgodnija rockerica? - Debbie Harry.
Ili Patti Smith. Joan Jett. Lucinda Wiliams, iako svira country.
Kim Gordon. Pitaš za školu?
Ne, za Noć Vještica.
Za večeras, s Adamom. - Maskirat ćeš se u rockericu?
Ne želim ići. - Zečiću, što je bilo?
Želim ući u Adamov svijet, biti poput njegovih prijatelja.
Što ako ne budem mogla biti neuredna i nesputana rockerica?
Vratit ćeš mi odjeću u ormar i nastaviti živjeti.
Dušo, to je samo jedna noć. Znam da to ne voliš.
Pokušaj biti neuredna i nesputana, da vidiš kako je to.
Možda se iznenadiš.
Adame!
Opa, Hallova, nisam mislio da to imaš u sebi. - Opa i tebi.
Ja sam Beethoven. - Ludwig! - Dođi, idemo.
Kako si, Adame?
Debbie Harry govorila je da žestica prije nastupa pomaže.
Do dna! - Ne bih, hvala.
Dobro, tu je ako želiš.
Adame, nastupamo!
Idem svirati. Nemoj pobjeći s nekime tko želi biti poput mene.
Pokušat ću.
Dobru zabavu!
Bože moj, Mia! Izgledaš sjajno! To si kupila u Seattleu?
Da ti stavim kost? - Sramotiš se. - Daj mi broj, bacit ću ti kost!
Dame i gospodo, Willamette Stone!
Sretna Noć vještica!
Dolaziš?
Mia, moraš doći. - Čekaj!
Oprostite! Maknite se!
Bok, Adame! Bok, rockerice! - Bok!
Onda...
Sviđam li ti se ovakva? - Napokon si shvatila.
Ozbiljno te pitam. Sviđam li ti se ovakva večeras?
Znaš što mi se svidjelo? Kako si uživala u koncertu.
Kako si htjela plesati i družiti se s nama propalicama. To je bilo fora.
Da, ali sviđam li ti se više?
Kad ovako izgledam? - U usporedbi s čime?
Sviđam li ti se više od obične Mije? S onom frizurom, šminkom i odjećom.
Mia, nije me briga za tvoju odjeću.
Zar ne shvaćaš? Ista si osoba u koju sam se zaljubio jučer.
Ista si osoba koju ću voljeti sutra.
Možemo li otići nekamo? - Možemo.
Gdje smo? - U starom skladištu za čamce.
Jednog ćemo ga dana urediti i ovdje ćemo imati probe i snimanja.
Savršeno je.
I ti si.
Adame... - Da?
Nikada nisam...
Zamisli da zajedno sviramo. - To nema smisla. - Ima.
Dobro. Skini kaputić. - Dobro.
Dobro. Imamo četiri žice.
Žicu za C i žicu za G.
Žicu za D i žicu za A.
Da sviram glissando, to bi bilo ovako.
Da sviram pizzicato, to bi bilo ovako.
Da sviram forte... - Znam kako je to.
Na Odjel intenzivne njege.
Kako si, ljepotice? Rekla sam im da te ne želim ostaviti.
Neću te ispuštati iz vida.
Još jedna žrtva nesreće, sestro Davis.
Tata! Hvala Bogu.
Zaboga! George! Hoće li biti dobro?
Upravo unosimo nove podatke. Liječnik će uskoro doći.
Tata? Gdje je? Kamo ste ga odvezli?
Napisat ću upute, a onda je vaša. - Prošla je kroz sito i rešeto.
To je bio lakši dio. Mama je došla mrtva, tata je umro na operaciji.
Probudit će se kao siroče. Ako se uopće probudi.
Mama! Tata!
Uhvatit ću te!
Volim te!
Teddy!
PEDIJATRIJA
1814.
Teddy!
Maleni, pogledaj ovu sobu. Imaš najbolju gajbu u bolnici.
Jesi li dobro?
Tako je. Samo se ti odmori. Nikamo ne idem.
Bako! Upravo sam stigla. Kažu da je prošao kroz najgore.
Prvo sam htjela obići njega a onda idem do Kat i Dena.
Oni nisu...
Bože moj! - Oprostite.
Sada si moj, Teddy. Nikada te neću ostaviti, bez obzira na sve.
Uspjet ćemo.
Moram nešto učiniti.
Obećavam ti, Teddy.
Adame, došao si.
Slušaj me, Teddy ne smije odrasti bez obitelji. Moraš se boriti.
Možeš ti to! Moraš!
Mia! - Oprostite! - Gospodine!
Mia! - Adame!
Mia! Mia!
Kad sam s Adamom, to je kao da učim letjeti.
Istovremeno je uzbudljivo i zastrašujuće.
To je proljeće bilo čarobno.
Adamov je bend nastupao u većim klubovima i na festivalima.
Kad je maturirao, imali su sve više gaža.
U jesen su ih primijetile diskografske kuće.
Ljudi su počeli primjećivati i mene.
Bila sam prva srednjoškolka pozvana na solo nastup na fakultetu.
lako je Adam često bio na putu, bili smo zajedno kad je bio u gradu.
Još sam jednu godinu zaglavila u školi. - Brzo će proći.
Još želiš na koledž Lewis & Clark? - Da, imaju sjajan glazbeni program.
Tražim koledž s financijskom pomoći. Možemo živjeti blizu jedan drugomu.
Ili možemo zajedno živjeti. - Zaista?
To zvuči savršeno.
Mala je dobra.
Rekao sam vam da ne smijete ući. - Kako ne mogu? To je sranje!
Ne smijete biti ovdje. - Smirite se.
Pravo posjeta imaju samo članovi obitelji. Jeste li član obitelji?
Dobro, ulovili ste me. Nisam. - Pustite ga da uđe!
Moram li zvati osiguranje? - Adame? Dođi.
Juilliard? - Pogledaj na računalu što je potrebno da bi se upisala.
Kažu da je najbolji. - Jest, ali na drugoj je strani zemlje.
Lewis & Clark ima sjajan program izvedaba.
Osim toga, moj je život ovdje.
Tata, smijem li te nešto pitati? - Uvijek.
Nedostaje li ti bend? - Otkud sad to?
Kažeš da si otišao kako bi postao bolji tata,
ali bio si sjajan tata kad si bio u bendu.
Nisi se radi nas morao odreći nečega što voliš.
Ljubavi, nisam se ničega odrekao.
Ta je pustolovina došla do kraja i krenuo sam u pustolovinu s vama.
Katkad donosiš izbore u životu, a katkad te izbori određuju.
Ima li to smisla? - Ima.
Izbor violončela odredio je mene. - Eto vidiš!
PRIJAVE ZA JUILLIARD
Misliš li da će se tvoj bend ikada preseliti? - Ne, zašto?
Ne znam. Da vidite neko novo mjesto. Možda New York.
Ne mogu to zamisliti. Mi smo iz Portlanda.
Da.
Moram ti nešto reći. - Moram slušati što ćeš mi reći.
Kupit ću sve ove albume.
Potrošit ćeš puna tri dolara? Uspori, rastrošnice.
Mama, to me čini još nervoznijom. - Oprosti. Ignoriraj me.
Da, pretvaraj se da nismo ovdje. - Tata, kako je to bilo?
Bilo je fantastično, Mia. - To uvijek kažeš.
Zato što si genijalna. Moraju ti dati audiciju. - Ali to je Juilliard.
To nije punk album za koji se nadaš da će dobro zvučati.
Oprosti. Nisam tako mislila.
Ovo nema smisla. Nisam dovoljno dobra.
Zadnja je bila fantastična.
Zaista?
Mislim da mogu još bolje. - Hajde, onda.
Dobro. - Da, hajde.
Nedostaješ mi svaki put kad odeš. - Vraćam se za nekoliko dana.
Znam da ćete biti sjajni u City Limitsu.
Ne možeš s nama? Staneš mi u kutiju za gitaru.
Išla bih, ali moram u školu.
Nisam mislio da ću to ikada opet čuti. - Hajde, moramo ići!
Vratit ću se za tren oka. - Dobro.
Hajde! Moramo ići. - Vratit ćemo ti ga. - Bok!
Zabavite se! - Hoćemo!
Kakve su novosti iz Austina? Je li se Adam javio?
Nije. Zvala sam, ali još me nije nazvao.
U redu je. U gužvi je. - Da, život na turneji.
Nemoj me tako gledati.
Mi o vuku... Molim?
Bok, ljubavi! - Sad si bogat i slavan? - Nisam još.
Merge Records ponudio nam je ugovor. Ludnica!
Ma daj! To je nevjerojatno, Adame! - Da, organizirali su nam zabavu.
Nedostaješ mi! - Mobitel si mi zalila pjenušcem!
Halo?
Odabrani ste za audiciju u San Franciscu.
Čekaj.
Oprostite.
Mia, čekaj!
Oprosti, nisam te vidio. - Samo sam vam donijela hranu. - Hvala ti.
Pripremamo se za sutra. Bit će to povratak u stilu.
Prvi nastup u gradu od potpisivanja ugovora. - Adame...
Da? - Prijavila sam se na Juilliard.
Što? - To je nevjerojatan fakultet. - Da, znam što je Juilliard.
Učinila sam to iz hira. - Nije li to u New Yorku? - Jest.
Zašto mi nisi rekla? - Htjela sam, ali čekala sam da mi jave.
A zašto mi sada govoriš? - Idem na audiciju.
U San Francisco.
Juilliard? Mia, to je... Svaka čast. To je super.
Da, ali neću upasti.
Ali sjajno je što su me zvali na audiciju. Većinu ne zovu.
Bolje da se Yo Mama čuva.
Povratnički je koncert bio drukčiji od ostalih nastupa.
Bili su uigraniji, bolji i puni samopouzdanja kao nikad prije.
A Adam se doimao kao da postaje prava zvijezda.
Zaista su dobri. Pratim ih. - Hvala vam što ste došle.
Svidio vam se koncert? Dobro.
Hvala vam. Bok!
Bili ste ludo dobri! - Drago mi je što si uspjela doći.
Naravno da sam došla. - A-bombo! - Čovječe!
Ne mogu vjerovati da si došao! - Mogu li dobiti autogram?
Naravno. Opa! Dobro.
Piše Willamete Stone. - Da, vidim.
Izvoli. Fora.
Ako ti je tako dosadno da čitaš, trebala si ostati kod kuće.
Samo radim domaću zadaću.
Istražujem što ću si tetovirati iznad lijeve cice.
Što je ovo? - Dobili smo gaže u Seattleu.
Moramo krenuti noćas, tako da...
Koliko te neće biti? - Sedam, deset dana. Teško je reći.
Imali smo planove. Večera za moj rođendan. - Sranje, oprosti.
Da si mi barem rekao. - Kao što si ti meni rekla za Juilliard?
Za ovo sam čuo tek prije koncerta.
Zato ti je drago što sam uspjela doći? Zato se ljutiš?
Zašto bih se ljutio što ideš na faks udaljen 5000 km? - Ne idem!
To je samo audicija. - Za koju mi nisi rekla!
Nije riječ o Juilliardu. Odustala si od naših planova. Lažljivica si!
Idi dovraga, Adame! Nisam odustala ni od čega!
Jesam lud ili si rekla da bi bilo savršeno da zajedno živimo?
To je... - Ne, znaš što? U redu je.
Nema veze. - Ti možeš slijediti svoje snove, ali ja trebam tvoju dozvolu?
Da te čekam i nadam se da ćeš doći kući?
To nije pošteno. - Lagala si mi. Imali smo planove.
Sad hoćeš jedno, pa drugo. Odrastao sam uz to. Ne trebam to.
Čak i ako odem na Juilliard, možemo to riješiti.
Ljubavi, možemo se dopisivati i čuti se Skypeom... - Skypeom?
Isuse, Mia! Jesi li imala vezu na daljinu? To je sranje!
To je kao da si s duhom. Ali Skype sve rješava, zar ne?
Naivna si. Nemaš pojma o svijetu.
Ne mogu vjerovati da si mi to rekao. - Da ti zapišem?
Adame! Moramo krenuti ako želimo stići u motel do zore.
Ne! Ne možeš tako otići. - Zašto mi nisi rekla?!
Zato što se bojim da ću te izgubiti!
Radi što želiš, ja ću ono što ja želim.
Dobro, ali samo da znaš, ti si taj koji odlazi. - Da, dobro.
Gospodine i gospođo Hall? - Da.
Mia još nije pri svijesti.
Liječnici će provesti testove da vide može li disati bez respiratora.
To je dobra vijest. - Ako bude mogla disati sama.
Za pacijente u komi prva su 24 sata ključna.
Ako pokaže znakove svijesti... - Adame!
Oprosti, moram ići.
Zabava u Austinu.
Iza pozornice u Austinu.
Hrana je bila dobra, ali posluga...
Žao mi je. Tako je to. - To nije bilo nužno.
Kad ćemo otvoriti darove? Mia? - To će biti zabavno.
Želiš ih otvoriti? - Da, može.
Zar nisi u Seattleu?
Večeras ne nastupamo pa sam došao ovamo.
Što je to? - Replika.
Tako izgleda strop u Dvorani Jolari gdje ćeš imati audiciju.
Tako izgleda strop. Ja sam to postavio. - Ludo je.
Ako ga budeš gledala svake večeri, ondje ti neće biti strašno.
Što želiš, Adame?
Mia, oprosti. Znam da sam grozan. - Ne, ne.
Ne možeš nestati iz mog života i pojaviti se kad ti se prohtije.
Znam, ali ljudi obično nestaju iz mog života.
Kad si počela planirati... - Nećeš me izgubiti.
Adame, volim te.
Ali zadnji su dani bili grozni. - Znam.
Znam. I za mene.
Sretan rođendan.
Barem znam da si ti zamatao. - Šuti i otvori.
Violončelo i gitara. Razumiješ?
Bože, mrzim te!
Kad si znao da ćeš biti glazbenik? - Ne znam.
Daj, kad si to shvatio?
Jedne noći, kad smo tek počeli svirati.
Prije nastupa Liz me nagovorila da joj kupim Red Bull u trgovini.
Ušao sam i ugledao pijanca kako kupuje bocu Jacka Danielsa.
Shvatio sam da je to on.
Moj stari.
Jednostavno sam se ukopao na mjestu.
Pogledao me je i izašao.
Nije imao pojma tko sam.
Sranje, Adame. - Te sam večeri svirao kao obuzet.
Ne znam jesam li mislio da sam dobar.
Znao sam da ništa drugo nije važno.
Sve do sada. Do tebe.
Kad sviram...
Zamislim sebe u violončelu.
Ono je poput moje kućice. - Zaista?
Zapravo, ne. Sviram kako bih upecala dečke.
Upecala sam tebe, zar ne? - Jesi.
Kako da pronađem snagu da ostanem?
Kakav bi bio osjećaj probuditi se kao siroče?
Da nikad više ne osjetim miris tatinih palačinka?
Da nikad više ne razgovaram s mamom dok peremo suđe?
Kako da odem?
Medicinska je sestra rekla da ja sve kontroliram.
Hoću li živjeti ili umrijeti ovisi samo o meni.
To me plaši više od ičega.
Mia Hall! - Sretno.
Hvala ti što si me dovezao, djede. To je bilo...
Hvala ti. - Mia!
Htio sam ti reći da sam gledao tvoju audiciju. Bio sam iza pozornice.
Nisam znao hoće li violončelo preživjeti.
Da, nisam znala da mogu tako svirati. - Možeš.
Bila si neustrašiva. Ostavila si srce ondje.
Mia, imaš nešto posebno.
I tvoj je tata to imao, ali nikad mu to nisam rekao.
Nisam se petljao u njegovu glazbu. Ne želim s tobom tako pogriješiti.
Ako te ti s Juilliarda ne prime, onda su budale.
Svirala si čarobno.
Hvala, djede.
Bok! Vratila si se! - To je bila predivna pjesma, Adame.
Napreduje.
Kako je prošlo? Jesi li razvalila? Hoće li ti dati punu stipendiju?
Dobro je prošlo, valjda.
Kao da sam svirala pred kipovima.
Sigurno je bilo bolje nego što misliš. A ako nije...
Zapravo, svirala sam bolje nego ikada u životu.
Kao da sam bila opsjednuta, a glazba...
Izbijala je iz mene.
Nikad se nisam tako osjećala.
Da sam barem to mogao vidjeti. - Da.
Za promjenu sam imala osjećaj da to mogu.
Zašto me nisi nazvala nakon audicije da se hvališ?
Znam da sam trebala, ali...
Ne želim se svađati. - Ni ja.
Svirala si bolje nego ikada u životu. Trebali bismo proslaviti.
Zašto nisi nikada napisao pjesmu za mene?
Ne znam. Ne ide mi pisanje o onomu što me usrećuje.
Ako želiš pjesmu, moraš me prevariti. - A ako želim album?
Nemoj biti pohlepna.
Neću upasti. Bilo je mnogo kandidata. Neću morati odabrati.
Ako te prime, već si odabrala.
Mia, neću biti seronja koji te sprječava da odeš na Juilliard.
Ti bi mene pustila da odem. - Već jesam, na neki način.
Ti ideš na svoj Juilliard. - Znam.
Ali još sam ovdje. I još te ludo volim.
Da, i ja tebe.
Tu si!
Posvuda sam te tražila.
Tvoj je veliki koncert otkazan? - Zaboli me.
Oprosti... - U redu je. Shvaćam.
Prvog dana, čovječe...
Prvog dana kad sam je vidio kako svira, to je bilo to.
Bože, kakav sam seronja! - Nemoj, Adame.
Jesu li je primili? Na Juilliard?
Ne znam. Pisma su slali u petak.
Mislim da je danas trebala doznati. - Ne mogu...
Ne mogu je opet izgubiti.
Idemo!
Što sada? - Moram unutra. Moram je vidjeti.
Oprostite! Jedna djevojka rađa u zahodu na trećem katu!
Leži na podu, stenje i vrišti, krv je posvuda.
Vrlo je nehigijenski! Trebamo nekoga ondje smjesta! - Dobro.
Trebamo nekoga ondje! Smjesta! - Dobro! Sranje!
Mladiću, rekla sam da ne smijete biti ovdje. Osiguranje! - Mia Hall!
Molim te, želim osjetiti tvoj dodir.
Mia! - Molim te.
Ne diraj je! - Dođi!
Što to radite? Pustite me! - Ne možete mu to raditi!
Pokušala sam na lijep način. - Ne znaš ti što je lijep način!
Dosta.
Willow? - Koji se vrag događa? - Provalili su na Odjel intenzivne.
Sestra Jabba nije nas htjela pustiti Miji.
Poznajem djecu. Ja ću to riješiti.
Dobro. Neka budu u čekaonici.
Koji vam je vrag bio? - Moram vidjeti Miju.
Sada će te trebati više nego ikada.
Što se događa? - Willow, što se događa?
Willow, zašto nisi s Teddyjem? - Willow.
Sranje! Teddy!
Gospodine i gospođo Hall. - Teddy. - Ja sam dr. DeVenne.
Teddy! - Moja sućut. - Gdje je?
Imao je krvarenje u mozgu. Dali smo sve od sebe da ga spasimo. - Ne!
Nikada neće igrati bejzbol.
Nikada neće naučiti voziti. Nikada neće poljubiti djevojku.
Ne možeš me uhvatiti. - Neće se zaljubiti.
Bože!
Bože, ne želim više to! Želim da završi!
Karton! - Abdomen je krut. Pun je tekućine.
Izvađena slezena, nagnječenje mozga, pneumotoraks.
Brzo! - Tlak i zasićenost padaju. - Natrag na operaciju! Brzo!
Maknite se s puta! Otvorite vrata! - Pozovi dizalo!
Znaju da dolazimo?
Dušo, možemo ti malo pomoći, ostalo je na tebi.
Bože! Mia!
Adame! - Zbogom, Adame.
Još malo! - Daj i meni.
Nemoj! - Hvala!
Uzdravlje!
Devet, osam, sedam, šest... - Tu si! - Tu sam!
Pet, četiri, tri, dva, jedan!
Sretna Nova godina!
Čak i kad su tratili vrijeme, nisu tratili vrijeme.
Vrijeme koje su zajedno proveli nije moglo biti potraćeno.
Tko je to rekao? - Neki tip u nekoj knjizi.
O čemu je govorio? - O nekom paru u nekom filmu.
Želim reći... - Da, maestro?
Želim reći da je mogao govoriti o nama. - Da, mogao je.
Obećaj mi. - Obećavam. Čekaj, što ti obećavam?
Da ćemo iduće Silvestrovo provesti zajedno.
Čak i ako ne budemo zajedno, bit ćeš sa mnom.
Ne, ne mislim na Skype i dopisivanje. Zajedno.
Ljubavi, znaš da si to ne možemo obećati.
Oboje znamo kamo ovo vodi.
Da, mislim da znamo.
Dobro. - Slasno! - Pogledaj! - Očaran je.
Sad si čovjek s lopaticom.
Pogledaj, bubnjar. - Bubnja!
Daj mi tanjur. Budi spreman! - Evo nje!
Sretna Nova godina! - Ako si pijana, u kazni si. Ako nisi, nema veze.
Nipošto nisam pijana. - Bila si vani cijele noći. Da čujem!
Kakva je bila zabava? - Dobra.
A Adam?
Dobro, prebacimo zabavu u drugu sobu.
Ponesite piće. - Gledat ćemo paradu ruža.
Idemo!
Žao mi je. Bože, odvratno. - Nije.
Bože. - Ti peri, ja ću brisati.
Da. - Bolje ćemo se osjećati uz toplu vodu i sapun.
Bože, u komi sam.
Proveli smo savršenu godinu i pol.
Ali sada idemo u različitim smjerovima.
Je li gotovo?
Jest.
Trebala bih prekinuti s nekime zato što ga ne volim.
Ne zato što ga posve volim.
Ali što ja znam. - Znaš ti mnogo toga.
Nezgodno je zaljubiti se u tvojim godinama. Ako je ljubav prava.
Da nismo glazbenici, išli bismo zajedno na fakultet.
Kao što rade normalni ljudi. - Normalno ne postoji, Mia.
Svaka je veza teška, znaš i sama. - Znam. - Nemoj kriviti glazbu.
Ali prekidamo zbog glazbe. - To je glupost. Znaš to.
Što ću učiniti? Rastrgana sam na dvije strane.
Otići ćeš na Juilliard i vraški ćeš svirati violončelo. Ili nećeš.
Ostat ćeš s Adamom i doživjet ćeš nevjerojatne pustolovine. Ili nećeš.
Sutra će Zemlju možda pogoditi meteor. Ili neće.
Život je golema, smrdljiva zbrka. U tome je njegova ljepota.
Podržat ću te, što god odlučila. U svakom ćeš slučaju profitirati.
I u svakom ćeš slučaju nešto izgubiti.
Što da ti kažem, dušo? Prava je ljubav gadura.
Djede!
Djede, što da učinim?
Pokušao sam se sjetiti što bi Denny htio da ti kažem.
Mali je bio vraški dobar tata. Bolji od mene, u svakom slučaju.
Sjećam se dana kad je napustio bend.
Jednostavno je rekao: Dosta je. Vrijeme je došlo.
Bio sam iznenađen.
Nikad mi se nije sviđala njihova glazba,
ali znao sam koliko je to njemu važno. Pitao sam ga zašto odustaje.
Rekao je: Radi djece se žrtvuješ.
Radi djece.
Nije ni trepnuo kad je to rekao. Zato je napustio bend.
Radi Teddyja. - Radi tebe.
Kad je čuo kako sjajno sviraš, tada mu je sinulo.
Tvoj nevjerojatan talent...
Nije mogao vjerovati.
Samo ti je htio pružiti više.
Napustio je bend, prodao je svoje bubnjeve...
I kupio ti je violončelo.
Žrtvovao se. To radimo za ljude koje volimo.
Evo moje žrtve, Mia.
Želim da živiš. Želim to više od ičega na svijetu.
Želim da se boriš kako bi ostala s nama.
Ali svi su ostali preminuli, pa znam da to možda ne želiš.
Možda ti je previše teško nastaviti se boriti.
Ako želiš otići, želim ti reći da je to u redu.
U redu je.
Razumijem.
Hvala ti!
Djede?
Toliko te ljudi posjetilo. Prestala sam brojiti.
U čekaonici ih je tridesetak.
Neki su ti u rodu, a neki nisu.
Ali svi smo tvoja obitelj.
Još imaš obitelj, Mia.
Pogledaj.
Ovo mi je omiljena tvoja fotografija.
Najomiljenija od svih.
Bila si tako sretna tog dana.
Bez obzira na sve, uvijek ću te takvom pamtiti.
Najbolji dan mog života bio je onaj koji nisam očekivala.
Bio je Dan rada, rano ove jeseni, prije prekida s Adamom.
Na neki je način to bila obična večera,
ali imala sam osjećaj da je posebna. Ljudi su neprestano dolazili.
Svi stari prijatelji iz tatina benda i novi iz Adamova benda.
Willow i Henry došli su sa svojom bebom.
Tata je izvukao roštilj iz podruma. On i Teddy pekli su pljeskavice.
Kad se počelo mračiti, Henry se dosjetio da zapalimo krijes.
Mia!
Ne! Neću svirati za vas. - Ne za nas, s nama.
Mia, ako nećeš ti, ja ću. Jesi li čula kako tisuću mačaka vrišti?
Hajde, Hallova. Zajedno ćemo svirati.
Sve vas mrzim.
To, Mia! - Mia će nam svirati.
Violončelo sam oduvijek smatrala instrumentom za solo nastupe.
Zato sam se uvijek osjećala tako ugodno, ja i moje violončelo.
Ali te noći, sjedeći oko vatre i svirajući s Adamom i ostalima,
shvatila sam da griješim. Violončelo nije instrument za solo nastupe.
Dio je nečeg većeg.
Mama i tata uvijek su imali svoje društvo, a Adam svoje.
Bila sam ljubomorna jer ga ja nisam imala. Sve do večeri s krijesom.
To je bilo moje društvo. Ondje mi je bilo mjesto.
To je bila prava sreća.
Ali to više ne može postojati.
Samo da još ovo čujem.
Adame...
Mia... - Nemoj.
Ostani.
Znam da je zbog današnjeg dana velik dio tvog života uništen.
Nisam toliko glup da mislim kako to mogu popraviti. - Ne možeš.
Ali otišao sam do tvoje kuće.
Popeo sam se preko balkona, kao nekoć.
U poštanskom sam sandučiću pronašao ovo.
Provalio sam i ukrao ti poštu. FBI će me možda tražiti.
Draga Mia, s velikim zadovoljstvom...
Mia, primljena si!
Ideš na Juilliard! Uspjela si!
Primili su me.
Ako želiš da pođem s tobom, hoću. Preselit ću se u New York.
Učinit ću što god želiš. Samo ostani, molim te.
Ti si moj dom, Mia.
Nije me briga gdje smo, samo da smo zajedno.
To sada znam.
Sve ću učiniti ako ostaneš. - Ne mogu.
Znaš da ne mogu.
Još radim na ovome, ali...
Napisao si mi pjesmu.
Još imaš obitelj.
Sve ću učiniti ako ostaneš.
Ako želiš otići, želim ti reći da je to u redu.
Mia!
AKO OSTANEM