Ludwig van Beethoven blev døv som 26-årig,
hvilket afsluttede hans karriere som succesfuld koncertpianist.
Min ven Ludwig var fast besluttet på ikke at lade sin hørelse
afslutte sin musikkarriere, og han blev komponist.
Det viste sig, at det nye job passede ham fint.
Det er ligesom det gamle ordsprog:
"Livet er det, der sker, mens man lægger andre planer."
Se nu bare min far.
Da min lillebror Teddy blev født, forlod han bandet for at få et job,
men så blev han forelsket i at undervise.
Nu tilbringer han sine dage i det moshpit, hvor der undervises i engelsk.
Eller min pige, en radikal lesbisk, der fandt sit kald
som leder af et rejsebureau på deltid og mor på fuldtid.
Nu om stunder mosher hun kun med Teddy.
Flyt dig lidt, kammerat.
Og så er der mig.
Jeg troede, jeg vidste, hvor jeg ville hen.
Jeg troede, jeg havde styr på det.
Det viser sig, at jeg ikke havde den mindste anelse.
Din kaffe, maestro.
- Tak. - Jeg vil også have noget!
Glem det, kammerat.
Man giver ikke crack til en, der er på speed.
Bare rolig, vi har skiftet til koffeinfri.
- Bare du ikke skifter min. - Nej, min skat,
det ville være børnemishandling.
Har du set det her?
Lokalt band har succes Ny turne undervejs
Jeg fik en Google Alert om det i går.
Det er det meste, vi har set til ham længe.
Det ved jeg godt.
Skal han virkelig varme op for The Shins?
Ja. Når de spiller i Portland i aften.
Det er stort.
Ja. Det er lidt vildt.
Alt, hvad han har drømt om, går i opfyldelse.
Jeg ved, I ikke har talt sammen.
Jeg vil ikke tale om det.
Jeg siger bare, at hvis I savner hinanden, er det i orden at kontakte ham.
Okay!
Hvis I vil køres til skole, så er det nu.
Her er en opdatering om snestormen og skolelukningerne.
Skru lige op.
I Portland og Clackamas amter er der nu snefri.
Alle skolerne i distriktet er lukket hele dagen.
Ja! Det betyder ingen skole!
Det er godt nok hårdt!
Skolen er slut for altid!
Citerede du lige Alice Cooper?
For pokker, søn, har jeg ikke lært dig noget?
Lad os gå ud og lave et sneuhyre.
Vi kan prøve, men sneen ser ikke ud til at blive liggende.
Pjækker I uden mig?
Det er ikke pjæk, når der er snefri.
Det er ikke retfærdigt.
- Livet er ikke retfærdigt. - Det er sandt.
Men nogle gange må man skubbe lidt til.
Det er skidt at tage på arbejde med den hoste
og sprede baciller.
Kender I det, når man møder en,
der allerede er sådan, som det er meningen, de skal være?
Sådan var Adam.
Ingen uden for Portland havde hørt om hans band,
men han var allerede af betydning.
Alle vidste, hvem han var.
Mig?
Jeg var ikke ret kendt.
Hvad er det for en time?
Udvidet komposition.
Hvad laver hun?
Hun spiller på udvidet hold.
Adam. Hvad så?
Jeg tror, alle er gået.
Lad os få noget frokost, jeg er hundesulten.
Forresten, så tjekkede ham Adam-rockfyren dig ud.
Så Adam Wilde mig nørde den?
Han så, at du var salig, og han kunne lide det.
Nej, han kunne ikke lide det, Kim.
Jo, Mia.
Han kan godt lide dig.
Du fotograferer ham ikke.
Jeg er ikke amatør.
Det var så lidt.
I løbet af de næste par uger
bemærkede jeg, at Adam var i nærheden, når jeg spillede cello.
Du er Mia.
- Ja. - Godt.
Jeg ville have det på det rene.
Der går rygter.
Jeg hedder Adam.
Ja...
Hej-
JEG "HJERTE" Yo Yo Ma
Du kan altså godt lide Yo-Yo Ma?
Ja.
Hvad går det ud på?
Hvad betyder det? Yo-Yo Mama?
Det er kinesisk.
Og du skal ikke gøre nar af mesteren.
- Det er blasfemisk. - Det må du undskylde.
Jeg har billetter til en cellokoncert.
Har du?
Ja. Er du interesseret?
Inviterer du mig på date?
Ja. Altså, en ven af familien havde billetterne, men kan ikke.
Men det er på fredag. Jeg kunne hente dig.
Hvad?
Du kan ikke skjule dig i øvelokalet altid.
Det er for sent.
Jeg ser dig.
Hej-
Jeg hedder Kim.
Hej-
Vi ses senere.
Hej-
Hold da op!
Hvad?
Jeg sagde jo, han kan lide dig.
Nej, nej, han havde bare et spørgsmål om klassisk musik og...
Okay.
Han har bare at være god ved dig,
ellers knuser jeg ham som den myre, han er.
Ja, ja, vi har forstået det. Du er forelsket! Gå din vej!
Der er to typer piger i den her verden, Mia.
Piger, der har kærester i gym...
Og piger som os, der venter til college.
Vi er langt mere lykkelige.
Jeg er fri som fuglen.
Hvad laver vi i dag?
Vi kan tage ud på gården og besøge Henry, Willow og babyen?
Spise frokost hos mine forældre?
Mia, vil du med?
Det ved jeg ikke rigtigt.
Jeg skal have styr på den svære del
af Beethovens sonate,
og brevene blev sendt ud i fredags.
Juilliard.
Prøven var for to måneder siden, men jeg kan stadig føle det i fingrene.
Det er svært at se på.
Hvem ved overhovedet, hvornår posten kommer i dag?
Tag nu med os.
Snart tager du jo på college,
uanset hvor du kommer ind.
Hvor mange snefri-dage kommer vi til at tilbringe sammen?
Prøver du at manipulere mig med skyldkomplekser?
Vi lader dig vælge musikken.
Og bestikkelse.
Skyld og bestikkelse er lim, der har holdt
forældre og teenagere sammen i generationer.
Man skal ikke kæmpe imod traditioner.
Fint.
Jeg troede, du sagde, jeg måtte vælge musik.
Hun har ret, Teddy. Skru op for tråden.
Lad os høre noget gammeldags.
Hvad med at jeg vælger et par sange fra vores østrigske sangskriver,
Franz Schubert.
Ikke så gammeldags.
Iggy Pop! Iggy Pop!
Teddy, du kan høre Iggy på din iPod.
Men ikke noget efter 1978.
- Er det forstået, unge mand? - Javel
Jeg vælger Ludwig van Beethoven.
Hvilken overraskelse.
Jeg har altid spekuleret på, om mor og far er skuffede,
fordi jeg ikke ligner dem.
Jeg har prøvet. Mor og jeg tog til alle fars koncerter.
Fars band hed Nasty Bruises.
Ja, jeg ved godt, det er pinligt.
De var ret berømte i vores by.
I et stykke tid troede alle, at de måske blev endnu større.
Det var min børnehave.
Men så en dag i anden klasse...
Den vil jeg spille på.
Celloer er vildt dyre.
Derfor lånte jeg en elendig en fra skolen.
Mor og far fandt en elev fra college til at undervise mig.
Jeg øvede mig døgnet rundt.
Jeg kunne ikke få nok.
Jeg elsker hende.
Men jeg prikker snart øjnene ud.
Det er derfor, jeg ikke kan forplante mig.
Det er hørt.
Jeg elskede systemet.
Strukturen.
Men det, der virkelig greb mig, var den følelse, jeg fik i brystkassen.
Det var, som om mit hjerte bankede sammen med celloen.
Mand.
Hun har været i gang siden i eftermiddags.
Skal jeg bede hende stoppe for i aften?
Nej-
Går du derind, får du sikkert bank med buen.
Det vil jeg ikke risikere.
Gad vide, hvor hun har det fra.
Mænd spiller musik af to grunde. For at få sex og fordi de er vrede.
Mest for at få sex.
Det er nok ikke hendes motivationsfaktorer.
Nej, det er det, jeg mener.
Hun gør det ikke for at få noget, men af ren...
Vi skabte det.
Næste dag kom far hjem med en gave.
Min helt egen cello.
Er det ikke fantastisk, hvordan livet er på én måde,
men på et øjeblik bliver til noget andet?
Her er jeg, Mia.
Pigen, der tænker på celloen og på Adam,
og om hvorvidt der venter et brev på mig hjemme.
Og på et øjeblik...
Få noget underlagstræ ind for at støtte.
- Vi skal bruge fuld immobilisation. - Hej?
Vi har gode kræfter lige nu.
Undskyld?
Hej?
Mor.
Teddy!
Far.
Det venstre ben er kortere.
Ja.
Vil du intubere hende nu?
Bare brug ballonen indtil videre.
Nej!
Vågn op!
Vågn OP-
vågn OP-
En, to, tre.
Skynd jer. Komascoren er syv.
Bed dem have et traumehold klar.
Komascoren? Hvorfor skal I bruge et traumehold?
En kvindelig teenager, kritisk, på vej til Portland.
En otteårig dreng, ved bevidsthed.
Mor! Far!
Teddy!
Så kører vi, Demetri.
Hold ud, min ven. Vi er snart i Portland.
Er du okay?
Nej-
Vil du låne noget?
Nej, dit tøj er skræmmende.
Jeg vil slet ikke af sted.
Han er bare en fyr, Mia.
Ja, men han er den første, jeg har været på en måske-date med,
og jeg ved ikke, om jeg skal tage date-tøj på eller afslappet tøj eller...
Bare tag noget på, du har det godt i.
Hvis den Adam-fyr ikke kan se, hvor fantastisk du er, er han en...
- Narrøv. - Ja.
Jeg tror, jeg skal kaste op.
Hellere før end under.
Du må være Adam.
Ja, det er jeg.
Lækkert kluns.
Kom indenfor. Jeg er den gamle, Denny.
Ja. Du var med i Nasty Bruises, ikke?
Du imponerer mig allerede.
Jeg har jeres CD'er.
Nå, det er dig.
De er gode som flaskebakker, ikke?
Adam er her!
Er det Mia?
Ja, det er vores lille rock og rul.
Hun var Nasty Bruises' første groupie.
Åh nej, fortæller han dig gamle krigshistorier?
Hej-
- Vi bør gå nu. - Okay.
Pas nu på jer selv derude.
Jeg hører, symfonien kan være ret vild.
- Farvel. - Farvel.
Farvel.
Dine forældre er ret seje.
Ja, det siger de også.
Jeg har stor respekt for enhver musiker, der udtrykker sig på den måde.
Hun var fantastisk.
Jeg troede, du kedede dig i begyndelsen.
Nej. Det var damen ved siden af mig, der snorkede.
Jeg elskede hvert et minut.
Hvad er så din historie, Hall?
Hvordan fik forældre som dine et barn som dig?
Jeg er afgjort født til at kunne lide rock.
Jeg har en teori om, at jeg blev forvekslet ved fødslen.
Det kan forklare det.
Nej, alvorligt talt.
Jeg har altid følt mig som et rumvæsen i min familie.
Jeg ligner ikke nogen af mine forældre.
Mor er en sej kvinde, og min far er udadvendt,
men jeg valgte Beethoven og celloen.
Da jeg var otte, så jeg en gammel video
med Ramones, der spiller I Wanna Be Sedated.
Mit hoved føltes, som om det ville eksplodere.
Jeg tænkte: "Jeg vil lære at spille på guitar."
Min onkel gav mig en gammel Fender.
Den reddede mit liv.
Du fik ikke de billetter fra en ven af familien, vel?
Det kostede mig to ugers drikkepenge som pizzabud.
Hvorfor?
Hvorfor mig?
Fordi jeg kan lide at se dig spille.
Du forsvinder ind i et andet sted.
Og du er smuk.
Du får en rynke i panden lige der.
Hvorfor har jeg en fornemmelse af, at du vil komplicere mit liv?
Lidt komplikationer skader ingen.
En uge senere inviterede Adam mig til at se sit band spille.
Liz, Mia. Mia, Liz.
Jeg skal lige skifte røret i forstærkeren. Vi ses derinde.
Okay.
En, to, tre, fire!
Mange tak, og godnat!
Hvilke andre bands kan du lide?
Mest klassisk.
Klart. Jeg elsker klassisk rock.
Mia!
Er du okay?
Jeg har lidt problemer med at snakke med folk. Det sædvanlige.
Adam, der er fest hos Darren. Kommer du?
Ja, vi kommer.
- Vil du med? - Jeg skal hjem til aftalt tid.
- Aftalt tid? - Ja.
Okay.
Vi skal nok få dig tidligt hjem.
Tak, fordi du var sammen med rosset i aften.
Det var så lidt.
Adam, kys hende nu, så vi kan komme af sted.
Kom.
Alt er fint, ikke?
- Du og jeg? - Ja.
Alt er fint.
- Du fik endelig mødt Liz. - Ja.
I har meget til fælles.
Har I nogensinde
været sammen eller...
Jeg er faktisk glad for, du nævner det.
Vi har meget til fælles.
For eksempel kan vi begge to
godt lide piger.
Hun er sammen med Astrid.
Hold da op!
Godt gået, Astrid.
Og nu er vi færdige med det.
Jeg er ked af, du ikke kan blive ude i aften.
Ja.
Mia, gå nu bare. Mor dig.
- Mor! - Kat! Gå væk fra vinduet.
- Far? - Undskyld.
Dine forældre er okay med, du er ude,
men du vil ikke eller...
Jeg tror, jeg er ved at blive syg.
Okay.
Du kan bare sige til, når du er ovre det.
Vi ses.
- Hej, Adam, - Mor, gå ind.
Vi har altid gæster til middag om søndagen.
Du burde kigge forbi en dag.
Tak.
Det gør jeg måske.
Det var forkert på mange planer.
Hun burde ikke være bange for at hænge ud med dem.
De er jo os.
Nemlig.
- Få hende ud. - Bagved.
Ingen åbenlyse skader lige nu.
Hurtigt.
- Hvad har vi her? - Lungekollaps, brækkede ribben.
- Vist nok tre. - Hudafskrabninger på ben og ansigt.
- Hjerneskade, ukendt omfang. - Og indre blødninger.
Resten af familien er på vej.
Ultralyd, røntgen, blodprøver.
Få åndedrætsterapeuten herned, tak.
På tre. En, to, tre.
Undskyld, jeg skal se til min familie.
Kathleen Hall, Dennis Hall og Theodore Hall?
- Videre. - Hallo?
Hov, den ville jeg se.
Sprængt milt, vi må skynde os.
Vi tager Mia Hall ind på operationstue et.
Godt, lad os få hende derind.
Milten skal fjernes, lungen skal drænes
og finde årsagen til blødningen.
Vil hun leve, må hun begynde at kæmpe.
Begynde at kæmpe? Hvordan skal jeg det?
Er nogen sød at tale med mig? Hjælp mig.
Så går vi i gang.
Hendes suturer.
- Kateteret er inde. - Lad os få styr på det.
- Instrumentbakken er næsten klar. - Hurtigt.
Tak.
Komascoren er stadig høj.
Dørleg?
Er det det, der sker?
Her er hemmeligheden, min ven.
Du styrer det hele.
Om du lever eller dør, afhænger af dig selv.
Det er nu, du skal vælge at kæmpe.
Bed blodbanken om to poser 0 negativ.
Hold to klar.
Jeg tror, vi får brug for meget mere.
Prøv at finde hendes familie.
Jeg gør det med det samme.
En af hendes forældre er på vej til operationsstue 4.
Far?
Vi skal have afhjulpet hævelsen.
Han har virkelig været heldig.
Mia! Se, hvem der lusker rundt udenfor.
Vil vi have ham?
Jeg var sulten.
Jeg er glad for, du kom.
For du er sulten, og vi har mad, du kan spise...
Mad, jeg kan spise, er min favorit.
Af vejen. Efter min dobbeltvagten skal der festes.
Jeg spiser dim sum for to.
Hvad så, Willow?
Velkommen, Adam. Det er godt at se dig.
Spiller du dine kort godt, bliver du måske stamgæst.
- Tak, mor, vi klarer os. - Tak.
Kom.
Hvem er det? Bobby Schayer fra Bad Religion.
- Tim Leitch fra FEAR. - Tim Leitch fra FEAR.
- Fyren fra Dead Moon. - Andrew Loomis.
Og ham fra The Wipers, Sam Henry.
Hvis man tænker over det,
er Portland faktisk et tilflugtssted for legendariske punktrommespillere.
Det har du ret i.
Mia, din fyr kender sin punkrockhistorie.
Tak.
Av! Der var noget, der stak mig.
Hvad kan det være?
En bi?
- Er du sikker på, det var en bi? - Ja.
- Vi skal have brodden ud. - Nej.
Tro mig, det var det eneste, jeg lærte hos spejderne.
Jeg har den.
Det var langt mere sexet end en pincet.
Rolig nu, du er allerede gravid.
Du burde blive stukket oftere.
Længere er vi ikke kommet efter vores første date.
Ja. Måske burde vi gøre noget ved det.
Jeg kan lide din tankegang, Mia.
Adam Wilde Gå ikke ud på balkonen.
Adam?
Jeg kommer op.
Nej, det kan du ikke.
Jeg har noget, jeg skal fortælle.
Og det er for sent. Jeg klatrer allerede.
Åh gud.
Godt.
Schroeder.
Hej-
Jeg troede, du tog hjem.
Jeg for vild.
Lærte du virkelig det med bistikket fra spejderne?
Nej, jeg fandt bare på det.
Jeg ville sutte på din hånd foran alle dine forældres venner.
Hvad var det, du ville fortælle?
Det var en fed dag.
I er en rigtig familie.
Jeg har vist ikke engang set en tæt på.
Det er imponerende.
Tro mig, sådan har det ikke altid været.
Da jeg var barn, var altid kaotisk.
De blev længe oppe, så det gjorde jeg også.
Far var ude at rejse i ugevis ad gangen.
De fik først styr på det, da Teddy blev født.
Hvad med dig? Hvordan er dine forældre?
De er ikke rigtigt en del af mit liv.
Jeg kan ikke engang huske, vi har været sammen til et måltid.
Hvis du vil finde min far, kommer det til at tage tid.
Så...
Adam.
Det er okay. Jeg er god til at være alene.
Men det er jo lige det,
du er ikke alene.
Ikke længere.
Vent.
Jeg er nødt til at gå langsomt frem.
Jeg elsker langsomt.
- Er der plads nok? - Lidt mere underneden, tak.
- Sutur. - Sådan.
De har opereret i timevis, og de er ikke færdige endnu.
Jeg skal finde min familie.
Kim?
Kim, vent!
Jeg kom så hurtigt som muligt.
- Har alle det godt? - Det ved vi ikke.
Bedste. Bedstefar.
Vi må finde ud af, hvad fanden der foregår.
Undskyld, jeg hedder Estelle Hall.
Vores søn, hans kone, og deres to børn var i et trafikuheld
i morges. Vi vil gerne vide, hvordan de har det.
- Ja, naturligvis. - Hr. og fru Hall?
Jeg hedder Liddy. Jeg er den socialrådgiver, der er sat på sagen.
Det gør mig ondt, hvad der er sket.
Jeg har ikke talt med nogen af lægerne endnu,
men jeg ved, at Mia og Dennis stadigvæk bliver opereret.
De er sandsynligvis på vej til intensivafdelingen.
Der er ingen information om Kathleen i systemet endnu.
Men Theodore...
- Teddy? - Ja, Teddy.
Han var ved bevidsthed ved ankomst. Han bliver CT-skannet.
Gør jer det så behageligt som muligt,
så finder jeg jer, så snart jeg har ny information.
Tak.
Henry og Willow er på vej.
Jeg har lagt et par beskeder til Adam,
men jeg har ikke hørt fra ham.
Der er to typer mennesker i den her verden, Kim.
Dem, der kan lide rigtig kaffe,
og dem, der kan lide de der smarte nogen med latterlige navne.
Jeg skammer mig ikke over min Chai latte med kanel.
Men ellers tak.
Dit krus lugter af jul.
Det er fint.
Fortæl mig om Adam.
Er det fantastisk?
Det føles stort.
Det er skørt. Jeg kan hverken spise eller sove.
Men...
Jeg hader at være til hans koncerter.
- Kan du ikke lide musikken eller... - Jo, jeg elsker den.
Han skriver fantastiske sange og...
Når han kommer ned fra scenen, vil jeg bare slikke ham i ansigtet.
Sådan.
Men når jeg er sammen med hans venner,
føler jeg mig bare...
At du ikke passer ind?
Som om jeg var et rumvæsen.
Det er ikke hans venner, du er bange for, det er ham.
Han er jo ældre, han er med i et band.
Alle de piger, der omgiver ham. Jeg mener,
det er skræmmende. Det forstår jeg godt.
Hvad nu, hvis det går galt?
Samler du så stumperne op?
Hver eneste lille stump.
Men hvis det bliver alvorligt,
håber jeg ikke, du bliver sådan en,
der kun taler i første person flertal.
"Vi elsker vinteren."
"Vi bruger aldrig deodorant."
"Vi spiser kun quinoa."
Bliver du en af de piger, skyder jeg dig.
Bliver jeg en af de piger, giver jeg dig pistolen.
Hej, mor.
Hvem er den sejeste, hotteste rocktøs, du kender?
- Debbie Harry. - Okay.
Eller Patti Smith eller Joan Jett.
Lucinda Williams, selvom hun er country.
Kim Gordon.
Er det et samfundsfagsprojekt?
Nej, det er til Halloween.
I aften med Adam.
Du går altså som rocktøs.
Jeg har slet ikke lyst.
Søde ninkaninus.
Hvad er der galt?
Jeg vil være en del af Adams verden.
Jeg vil være ligesom hans venner.
Men hvad hvis jeg ikke kan?
Den der punkrock ting, hvor vi lever i nuet.
Så lægger du tøjet tilbage i mit skab
og fortsætter dit liv.
Skat, det er kun en aften.
Ikke?
Jeg ved godt, at det ikke lige er dig,
men hvorfor ikke prøve at leve i nuet?
Måske bliver du overrasket.
Hej, Adam.
Hold da op. Jeg troede ikke, du havde det i dig.
Hold da op i lige måde.
Jeg er Beethoven.
Ludwig.
Kom.
Hvad så, Adam?
Debbie Harry sagde altid:
"Et glas før koncerten ordner sagen." Så...
Så bunder vi.
Ellers tak.
Du siger bare til.
Du, Adam. Vi skal på nu.
Jeg skal på nu.
Nu løber du ikke væk med en sølle stakkel.
Jeg skal prøve at lade være.
Mor dig godt.
Hold da op, Mia.
Du ser fantastisk ud. Fik du det i Seattle?
Hej, vil du slå knoglerne sammen?
Du gør dig selv til grin.
Slå i det mindste på knoglen.
Mine damer og herrer, Willamette Stone!
God Halloween.
Kommer du?
Mia, du skal med.
Vent.
Hej-
Undskyld mig. Flyt jer.
Farvel, Adam. Farvel, rocktøs Mia.
Hej med jer.
Hejsa.
Nå...
Kan du lide mig sådan her?
Endelig regnede du det ud.
Nej, jeg mener det.
Kan du lide mig sådan her?
Ved du, hvad jeg godt kunne lide?
Du gik vildt meget op i koncerten.
Du dansede, og du var sammen med rosset bagefter.
Det var fedt.
Ja, men kan du bedre lide mig,
du ved,
-sådan her? - Bedre end hvad?
Bedre end den normale Mia?
Med håret og makeuppen og tøjet.
Mia, jeg er skide ligeglad med dit tøj.
Forstår du det ikke?
Den, du er nu, er den samme, jeg var forelsket i i går.
Den samme, jeg vil være forelsket i i morgen.
Kan vi gå et sted hen?
Ja.
Hvor er vi?
Det er et gammelt bådværksted.
En dag sætter bandet og jeg det i stand,
så vi kan øve og indspille her.
Det er perfekt.
Det er du også.
Adam.
Ja?
Jeg har aldrig...
Bare tænk på det som at spille musik sammen.
Adam, det giver ingen mening.
Jo, det gør.
Jamen så tag din jakke af.
Okay.
Godt.
Vi har fire strenge.
Vi har C-strengen
og G,
D
og A.
Hvis jeg skulle spille glissando,
ville det føles sådan her.
Hvis jeg skulle spille pizzicato,
ville det føles sådan her.
Hvis jeg skulle spille forte...
Jeg kender forte.
Intensivafdelingen.
Ja, hun er.
Hvordan har vi det, smukke?
Jeg har sagt til dem, jeg ikke vil forlade dig.
Jeg lader dig ikke ude af syne.
Her kommer en mere fra trafikuheldet.
Far. Gudskelov.
Du godeste, George.
Klarer han sig?
Vi opdaterer hans journal lige nu.
Lægen taler med jer om lidt.
Far?
Hvor er han? Hvor har I ført ham hen?
Jeg skriver lige ordrerne, så er hun jeres.
Pigen har været udsat for meget.
Ja, og det her er den nemme del. Sådan et uheld?
Moren var død straks. Faren døde under operation.
Staklen bliver forældreløs.
Hvis hun da vågner.
Mor.
Far!
Nu tager jeg dig!
Jeg elsker dig.
Teddy.
BØRNEAFDELING
1814...
Teddy.
Hej, lille mand. Se lige den her stue.
Det er stedets bedste.
Er du okay?
Ja, du skal bare hvile dig.
Jeg går ingen steder.
Bedste. Jeg er lige kommet.
De siger, han er igennem det værste.
Jeg tænkte, jeg ville se til ham,
før jeg så til Kat og Den...
De...
Åh gud!
Undskyld mig.
Du er min nu, Teddy.
Uanset hvad, forlader jeg dig aldrig.
Vi skal nok klare det.
Jeg har noget, jeg skal.
Men det lover jeg dig, Teddy.
Adam.
Du kom.
Du kan ikke lade Teddy vokse op uden en familie.
Du er nødt til at kæmpe.
Du kan klare det. Det er du nødt til.
Mia!
- Undskyld. - Hallo!
- Mia! - Adam.
Mia!
At være sammen med Adam var som at lære at flyve.
Det var skræmmende og spændende på samme tid.
Det forår var en magisk tid.
Adams band spillede l store klubber og på forskellige festivaler.
Da han gik ud af skolen, fik de endnu flere jobs.
Da efteråret kom, lagde pladeselskaberne mærke til dem.
Folk var også begyndt at lægge mærke til mig.
Jeg var den første gymnasieelev nogensinde,
der blev inviteret til at optræde solo ved colleges efterårskoncert.
Og selvom Adam ofte var væk,
tilbragte vi al vor tid sammen, når han var hjemme.
Tænk, at jeg har et år tilbage på skolen.
Det går hurtigt.
Tænker du stadig på at ansøge til Lewis & Clark?
Ja, selvfølgelig. De har et godt musikprogram.
Jeg skal finde et sted, der tilbyder støtte.
Måske kan vi bo tæt på hinanden.
Eller vi kunne begrænse pendleriet og finde et sted sammen.
Mener du det?
Det lyder faktisk ret perfekt.
Pigen er dygtig.
Jeg har sagt, De ikke må gå derind.
Hvad mener du? Det er sgu da noget pis.
De må ikke være derinde.
De er nødt til at falde ned.
Besøg på intensiv
er kun for familien. Er De en del af familien?
Du har ret. Jeg er ikke en del af familien.
Luk ham nu bare ind!
Skal jeg ringe efter vagten?
Adam.
Juilliard?
Se nu bare på din computer, hvad det kræver for at komme ind.
De siger, at det er det bedste.
Ja, selvfølgelig, men det er i den anden ende af landet.
Og Lewis & Clark har et fantastisk musikprogram.
Og hele mit liv er her.
Far, må jeg spørge om noget?
Altid.
Savner du at være med i bandet?
Hvorfor spørger du om det?
Du siger altid, du forlod bandet for at blive en bedre far.
Men du var en god far, da du var med i bandet.
Du behøvede ikke at opgive noget, du elskede, for vores skyld.
Jeg opgav ikke noget.
Jeg udlevede det eventyr,
og så var det tid til et nyt eventyr sammen med jer.
Nogle gange foretager man valg heri livet, andre gange foretages valget for en.
Giver det nogen mening?
Ja. Jeg tror,
at celloen var et valg, der blev foretaget for mig.
Nemlig.
Juilliard Optagelse
BOGLADEN
Tror du nogensinde, bandet flytter et andet sted hen?
Nej. Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
For at se et nyt sted.
Måske New York.
Det tror jeg ikke. Vi kommer jo fra Portland.
Ja.
Der er noget, jeg skal fortælle.
Jeg skal lytte til det, du fortæller mig.
Jeg køber alle albummene.
Hold da op. Hele tre dollars?
Rolig nu, dit ødeland.
Mor, det gør mig bare mere nervøs.
Undskyld. Bare ignorer mig.
Ja, bare lad, som om vi ikke er her.
Far, sig mig ærligt, hvordan lød det?
Jeg syntes, det var fantastisk.
Det siger du om alt.
Fordi du er. De er nødt til at lade dig aflægge prøve.
Ja, men du forstår det ikke. Det er Juilliard.
Det er ikke bare et punkalbum,
hvor man kaster musikken mod en mur og håber, det lyder okay.
Undskyld.
Det mente jeg ikke.
Det nytter ikke noget.
Jeg er ikke dygtig nok.
Jeg syntes, den sidste var fantastisk.
Gjorde du?
Jeg tror, jeg kan gøre det bedre.
Så gør vi det.
Okay.
Ja. Så gør vi det.
Jeg savner dig, hver gang du rejser.
Det er bare et par dage. Måske lidt mere.
I lægger dem ned i City Limits.
Men du kan ikke komme?
Jeg er ret sikker på, der er plads i min kuffert.
Jeg ville gerne, men jeg skal i skole.
Det troede jeg ikke, jeg hørte igen.
- Kom nu, vi skal af sted. - Okay.
- Jeg er snart tilbage. - Okay.
- Vi skal af sted. - Vi tager ham med tilbage.
- Farvel. - Mor dig godt.
Så kører vi.
Hvad er seneste nyt fra Austin? Har du hørt fra Adam?
Nej. Jeg har ringet, men han svarede ikke.
Det gør ikke noget. Jeg ved, han har travlt.
Ja, sådan er livet på landevejen.
Spar mig det ansigt der.
Når man taler om solen...
Hallo.
Hej, skat.
- Er du blevet rig og berømt? - Ikke endnu.
Men Merge Records vil lave en pladekontrakt.
Det har været vildt.
Hold da kæft. Det er fedt, Adam.
Ja, de holder fest for os lige nu.
Jeg savner dig.
Hey, du fik champagne
ud over min telefon!
Hallo?
Du inviteres til at aflægge fuld prøve
i Jolari Hall, San Francisco kl. 13.
Vent lidt.
Undskyld.
Mia, vent nu.
Undskyld, jeg så dig ikke.
Det gør ikke noget. Jeg kom bare med noget mad.
Fedt Tak.
Vi øver os til i morgen aften.
Det bliver den vildeste gensynsfest.
Vores første koncert i byen, siden vi fik kontrakten.
Adam.
Ja?
Jeg ansøgte til Juilliard.
- Hvad? - Ja,
det er en virkelig fantastisk skole.
Ja, jeg ved godt, hvad Juilliard er.
- Det var bare et indfald. - Ligger den ikke i New York?
Jo.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg ville vente, til det blev til noget.
Hvorfor fortæller du mig det så nu?
Jeg skal til prøve.
I San Francisco.
Wauw.
Juilliard. Mia, det er...
Flot klaret. Det er sejt.
Jeg kommer jo ikke ind.
Men det er stort, at jeg overhovedet skal til prøve.
Det opnår de færreste.
Yo Mama må hellere passe på, hvad?
WILLAMETTE STONE KUN EN KONCERT
Gensynskoncerten var anderledes end nogen anden, bandet havde givet.
De spillede mere stramt, bedre og med mere selvtillid.
Adam virkede...
Han var ved at blive en stjerne.
De er virkelig gode. Jeg har fulgt dem.
Tak. Tak, fordi du kom.
Kunne du lide koncerten?
Godt.
Tak skal I have.
Hej-
I var sindssygt gode deroppe.
Jeg er glad for, du er her.
Selvfølgelig er jeg her.
- A-bombe. - Hejsa!
- Tænk, at du kom! - Hvad så?
- Det var tight i aften. - Må jeg få din autograf?
Selvfølgelig.
Hold da op. Okay.
Der står Willamette Stone.
Ja, det kan jeg se.
Sådan. Den er fed.
Keder du dig, så du er nødt til at læse, burde du måske være blevet hjemme.
Jeg prøver bare at lave lidt lektier.
Og finde den sætning, der skal tatoveres over min venstre bryst.
Hvad har du gang i?
Vi har fået en række koncerter i Seattle.
Vi skal køre i aften, så...
Hvor længe?
Det ved jeg ikke. En uge? Ti dage?
Det er svært at sige.
Jo, men vi havde jo planer.
Til min fødselsdagsmiddag?
Det er også rigtigt. Det må du sgu undskylde.
Det gør ikke noget. Bare du havde sagt det.
Ligesom du fortalte det om Juilliard?
Og jeg hørte altså først om turnéen
i aften lige før koncerten, så...
Var det derfor, du opførte dig sådan?
Er det derfor, du er så vred på mig?
Hvorfor skulle jeg være vred over det?
Jeg flytter ikke, Adam. Jeg skal bare til prøve.
Som du ikke engang fortalte mig om, Mia!
Og det handler altså ikke om Juilliard.
Det handler om, at du opgiver vores planer. Du lyver.
Rend mig, Adam! Jeg har ikke opgivet noget som helst.
Sagde du ikke, at det ville være perfekt at flytte sammen?
- Det. .. - Ved du hvad?
Det gør ikke noget.
Glem det.
Du må gerne forfølge dine drømme,
men jeg må kun med din tilladelse?
Og jeg skal bare sidde og vente
i håbet om, at du kommer hjem engang imellem?
- Er det mon retfærdigt? - Du løj for mig, Mia. Vi havde planer.
Du ændrer mening konstant.
Det voksede jeg op med. Det har jeg ikke brug for.
Selvom jeg kommer på Juilliard, kan vi finde en løsning.
Vi kan sende SMS'er, og vi kan Skype...
Skype? Skype?
Har du overhovedet prøvet et langdistanceforhold?
Det er umuligt.
Det er som at komme sammen med et spøgelse.
Men Skype løser alting?
Du er så naiv. Du ved ikke en skid om verden.
Tænk, at du lige sagde det til mig.
Skal jeg skrive det ned?
Adam! Undskyld, men vi skal skynde os,
hvis vi skal nå frem til motellet før solopgang.
Nej! Du kan ikke forlade mig på den måde!
Hvorfor sagde du det ikke?
Måske fordi jeg var skrækslagen for at miste dig!
Ved du hvad? Du passer dit, så passerjeg mit.
Fint, men det er altså dig, der sætter sig ind i bilen.
Ja, ja.
Hr. og fru Hall?
Ja.
Mia er stadig bevidstløs.
Åndedrætsterapeuterne vil lave nogle prøver
for at se, om de kan vænne hende fra respiratoren.
Det er altså godt nyt.
Hvis hun kan trække vejret selv.
De første 24 timer er kritiske for patienter i koma.
Hvis hun viser tegn på bevidsthed...
- Adam. - Undskyld, jeg må gå.
Liz_rødtop
Backstage i Austin
Maden var god, men betjeningen er lidt...
Undskyld, men sådan er det.
Det er unødvendigt.
Hvornår skal vi åbne gaver?
- Mia? - Det bliver sjovt!
- Har du lyst til det? - Ja, ja.
Jeg troede, du skulle være
i Seattle.
Der er ikke koncert i aften, så jeg tænkte, jeg ville tage på besøg.
Hvad er det?
En kopi.
Af Jolari Hall i San Francisco.
Hvor du skal aflægge prøve til Juilliard.
Det er loftet.
Jeg satte det op.
Det er intenst.
Jeg tænkte, at hvis du ser på det hver aften,
ville det ikke være så skræmmende, når du er der.
Hvad er det, du vil, Adam?
Mia, jeg er ked af det.
- Jeg ved godt, det var min skyld. - Nej.
Du kan ikke bare forsvinde fra mit liv på den måde
og så komme tilbage, når det passer dig.
Det ved jeg godt. Det er bare det,
at folk i mit liv har det med at forsvinde,
og da du begyndte at lægge planer...
Du kommer ikke til at miste mig.
Adam, jeg elsker dig.
Men de seneste dage
har været barske.
Ja.
Også for mig.
Tillykke med fødselsdagen.
I det mindste har du selv pakket den ind.
Ti nu stille. Åbn den nu.
Det er en cello og en guitar.
Forstår du det?
Hvor jeg dog hader dig.
Hvornår vidste du, at du var god til at spille musik?
Det ved jeg ikke.
Sig det nu.
Hvornår gik det op for dig?
Der var faktisk en bestemt aften.
Da vi begyndte at spille offentligt.
Lige før koncerten overtalte Liz mig til at tage hen
og købe en Red Bull til hende.
Jeg går ind,
og der er en fulderik, der køber en flask Jack Daniels.
Og det går op for mig, at det er ham.
Min far.
Og jeg
stivnede fuldstændigt.
Han så bare lige på mig
og gik sin vej.
Han anede ikke, hvem jeg var.
For helvede, Adam.
Den aften spillede jeg helt vildt.
Jeg ved ikke, om jeg tænkte, at jeg var god.
Jeg vidste bare, at alt andet var ligegyldigt.
Indtil nu.
Indtil du dukkede op.
Når jeg spiller,
ser jeg mig selv inde i celloen.
- Det er som et lille hus. - Gør du?
Nej, jeg gør det faktisk kun for at score fyre.
- Jeg scorede dig, ikke? - Jo.
Ja.
Hvordan skal jeg finde styrken til at blive?
Hvordan vi! det føles at vågne som forældreløs?
Aldrig at kunne lugte fars pandekager?
Aldrig at tale sagte sammen med mor, mens vi vasker op?
Men hvordan kan jeg dø?
Sygeplejersken sagde, at jeg styrer det.
Om jeg lever, om jeg dør.
Det er min beslutning.
Det skræmmer mig mere end noget andet.
Mia Hall.
Held og lykke.
Tak, fordi du kørte mig, bedstefar.
Det var...
Tak.
Mia.
Du skal vide, at jeg overværede din prøve.
Ude fra kulissen.
Jeg var ikke sikker på,
om celloen ville slippe levende fra det.
Nej. Jeg vidste ikke, jeg havde det i mig.
Det har du.
Du var frygtløs. Du spillede med alt, hvad du havde.
Mia.
Du har noget særligt.
Det havde din far også,
men jeg fortalte ham det aldrig.
Jeg gjorde ikke megen stads af hans musik,
og den fejl vil jeg ikke begå med dig.
Hvis de Juilliard-folk ikke tager dig,
er de nogle fjolser, for du var ganske enkelt magisk.
Tak, bedstefar.
Du er tilbage!
Det var en meget smuk sang, Adam.
Det kommer lige så stille.
Hvordan gik det?
Overvældede du dem til prøven?
Får du et fuldt stipendiat?
Det gik vist meget godt.
Men det var lidt
som at spille for statuer.
Du gjorde det garanteret bedre, end du tror.
Og hvis ikke...
Faktisk så...
Jeg spillede bedre, end jeg nogensinde har gjort.
Det var, som om jeg var besat, og musikken...
Den flød ud af mig.
Jeg har aldrig følt noget lignende.
Jeg ville ønske, jeg havde set det.
Ja.
For en gangs skyld følte jeg faktisk,
at det kan kan lykkes.
Hvorfor ringede du ikke bagefter for at prale?
Det burde jeg have gjort, men...
- Jeg vil ikke skændes, okay? - Det vil jeg heller ikke.
Du spillede altså bedre end nogensinde før.
Vi burde fejre det.
Hvorfor har du aldrig skrevet en sang til mig?
Jeg er ikke god til at skrive om ting, der gør mig lykkelig.
Vil du have en sang, er du nødt til at være utro.
Hvad skal jeg gøre for et helt album?
Nu skal du ikke blive grådig.
Jeg tror altså ikke, jeg kommer ind.
Der var nok 100 unge. Så behøver jeg ikke at vælge, vel?
Men hvis du kommer ind, så er valget allerede taget, ikke?
Mia, jeg vil da ikke være det røvhul,
der stopper dig fra at tage på Juilliard.
Var det mig, ville du lade mig tage af sted.
Ja, men det har jeg på en måde allerede gjort.
Du går jo på din egen Juilliard.
Ja, det ved jeg godt.
Men jeg er her stadig.
Og jeg er stadig vildt forelsket i dig.
I lige måde.
Der er du.
Jeg har ledt efter dig overalt.
Den store koncert blev aflyst, hvad?
Jeg er pisse ligeglad.
- Undskyld, jeg... - Det gør ikke noget.
Jeg forstår det godt.
Den første dag.
Den første dag, hvor jeg gik forbi og så hende spille, der skete det.
Jeg er sådan et røvhul.
Nej, Adam, lad være.
Kom hun ind? På Juilliard?
Det ved jeg ikke.
Brevene blev sendt ud i fredags.
Hun skulle vist få besked i dag.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke miste hende igen.
Kom.
Hvad gør vi nu?
Jeg skal derind. Jeg er nødt til at se hende.
Undskyld.
Der er en pige, der er ved at føde ude på badeværelset på tredje etage.
Hun ligger bare og grynter
og skriger, og der er blod overalt!
Det er virkelig uhygiejnisk,
der skal komme nogen nu.
Okay...
Der skal komme nogen nu!
- Shit! - Gå nu!
Undskyld, jeg har fået at vide, du ikke må være her.
- Ring til vagten. Nu. - Mia Hall?
Jeg vil bare mærke dig røre ved mig.
- Mia. - Vil du ikke nok?
- Hænderne væk. - Kom her.
Hvad laver I? Giv slip!
Det kan I ikke gøre mod ham!
Jeg prøvede at være venlig.
Du kender overhovedet ikke ordet venlig.
Stop så.
- Willow? - Willow?
- Hvad foregår der? - De prøvede at bryde ind på intensiv.
Ja, for Jabba der ville ikke lade os se Mia.
Jeg kender de unge, så hvorfor ikke lade mig
klare det herfra?
Fint. Bare sørg for, de holder sig i venteværelset.
Hvad fanden tænkte I på?
Jeg må se Mia.
Hun får mere brug for dig nu end nogensinde.
Hvad sker der?
Willow, hvad foregår der?
Hvorfor er du ikke sammen med Teddy?
Willow.
Pis.
Teddy!
Hr. og fru Hall.
- Teddy. - Jeg er dr. DeVenne.
- Teddy? - Det gør mig ondt.
Hvor er han?
Han fik en epiduralblødning i hjernen.
Vi gjorde alt for at redde ham.
Nej!
Han kommer aldrig længere end til T-ball.
Han kommer aldrig til at køre bil.
Eller kysse en pige.
Du kan ikke fange mig!
Han bliver aldrig forelsket.
For helvede!
Jeg vil ikke... Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke det her længere. Det skal være slut!
- Giv mig journalen. - Abdomen er hård. Fuld af væske.
Kors. Milten skal fjernes, hjerneskader, kollapset lunge.
- Hurtigt. - Blodtryk og iltmætning falder.
Hun skal tilbage på operationsstuen. Hurtigt nu.
Af vejen. Åbn døren, tak.
- Tryk på elevatoren. - Af vejen.
Ved de, vi kommer?
Så er det nu, min ven. Vi kan kun hjælpe dig et vist stykke.
Derefter afhænger det af dig.
Åh gud. Mia.
- Åh nej. - Adam.
Farvel, Adam.
- Så er det næsten tid. - Jeg vil gerne have lidt.
- Nej! - Tak!
Skål.
Ni, otte, syv, seks...
- Der er du jo! - Her er jeg!
...fem, fire...
...tre, to, en.
Godt nytår!
"Selv når de bare fik tiden til at gå,
"var det ikke et tidspilde.
"Ingen tid tilbragt sammen kunne være et tidspilde."
- Hvem har sagt det? - Eller anden fyr skrev det i en bog.
Hvad talte han om?
Et par i en film.
- Pointen er... - Ja, maestro?
Pointen er, at han kunne have talt om os.
Ja, det kunne han.
Lov mig det.
Jeg lover dig det.
Hvad er det, jeg lover dig?
At vi tilbringer næste nytårsaften sammen.
Selvom vi befinder os hvert sit sted, er vi stadig sammen.
Nej, det er ikke godt nok. Ikke Skype, ikke SMS. Sammen.
Det ved du godt, at vi ikke kan love hinanden.
Vi ved begge to, i hvilken retning det her går.
Det gør vi vist.
Den gamle sag
- Godt. - Lækkert!
Hvad ser I på?
Vi er fascinerede.
- Altså. - Fascinerende.
Nu kan du bruge en spatel.
- Se, en trommeslager. - Han trommer med den.
Giv mig din tallerken. Gør jer klar.
Der er hun jo.
Hej!
Godt nytår!
Er du stadig fuld, har du stuearrest.
Hvis ikke, glemmer jeg det.
Jeg er afgjort ikke fuld.
Men du var ude hele natten, så ud med sproget.
Hvordan var festen?
Fin.
Hvordan havde Adam det?
Kom, folkens, vi flytter festen ind ved siden af.
Kom.
Tag jeres mimosaer med.
Vi går ind og ser Rosenparaden.
Kom så.
Undskyld.
Gud, hvor er det klamt.
Det er ikke klamt.
Åh gud.
- Du vasker, så tørrer jeg. -Ja.
Så får vi det bedre.
Varmt vand og sæbe.
Åh gud.
Se mig lige.
Vi havde halvandet år sammen. Det var perfekt.
Nu bevæger vi os i forskellige retninger.
Er det slut?
Ja.
Man bryder normalt et forhold,
fordi man ikke længere er forelsket.
Ikke fordi man er knaldhamrende forelsket.
Men hvad ved jeg?
Du ved mange ting.
Det er bare upraktisk at blive forelsket i din alder.
Især hvis det er den ægte vare.
Var vi ikke musikere, kunne vi bare...
Så kunne vi tage på college sammen.
Ligesom normale mennesker.
Normalt findes ikke, Mia.
Alle forhold er svære, det ved du godt.
- Ja. - Giv ikke musikken skylden.
Men musikken er jo skyld i, at vi stopper.
Det passer ikke, Mia, og det ved du godt.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg bliver revet midt over.
Du tager på Juilliard og spiller en helvedes god cello.
Eller også gør du ikke.
Du bliver hos Adam og har en masse fantastiske eventyr.
Eller også gør du ikke.
Måske rammer Jorden en meteori morgen.
Eller også gør den ikke.
Livet er en kæmpestort rod.
Men det er også det skønne ved det.
Hvad du end gør, støtter jeg dig.
Uanset hvad, så vinder du.
Og uanset hvad, så er der også noget, du mister.
Hvad kan jeg sige, min skat?
Ægte kærlighed er svært.
Bedstefar.
Bedstefar, hvad gør jeg?
Jeg har prøvet at komme i tanke om,
hvad Denny ville have mig til at sige til dig.
Den knægt var sgu en god far, ikke?
Han var langt bedre end mig.
Jeg husker den dag, hvor han forlod bandet.
Han rejste sig og sagde:
"Nu er tiden kommet."
Jeg var overrasket.
Jeg brød mig aldrig rigtigt om bandets musik,
men jeg vidste, hvor meget det betød for ham.
Jeg spurgte ham: "Hvorfor stopper du?"
Han svarede:
"Man ofrer sig for sine børn.
"For sine børn."
Han sagde det uden at blinke.
Derfor forlod han bandet.
For Teddys skyld.
For din skyld.
Da han hørte dig spille så godt,
gik det op for ham.
Dit utrolige talent, det...
Han kunne slet ikke tro på det.
Alt, hvad han ønskede, var at give dig mere.
Så han forlod bandet,
solgte trommesættet,
og han købte celloen til dig.
Ofre.
Sådan gør vi for de mennesker, vi elsker.
Her er mit, Mia.
Jeg ønsker, at du skal leve.
Det ønsker jeg mere end noget andet i denne verden.
Du skal kæmpe som ind i helvede for at blive hos os.
Jeg ved godt, at når alle de andre er væk,
er det nok ikke det, du ønsker.
Det er måske for hårdt for dig at kæmpe videre, så...
Hvis du gerne vil give slip,
skal du vide, at det er i orden.
Det er i orden.
Jeg forstår det godt.
Tak.
Bedstefar?
Hej-
Der er så mange for at besøge dig, at jeg ikke har tal på det.
Der er nok 30 mennesker
i det venteværelse.
Nogle er i familie med dig, andre ikke,
men vier din familie.
Du har stadig en familie, Mia.
Se.
Det er mit yndlingsbillede af dig.
Af dem alle.
Du var så glad den dag.
Uanset hvad,
så er det sådan, jeg altid vil huske dig.
Den bedste dag i mit liv var den, jeg aldrig havde forestillet mig.
Det var Labor Day
her i efteråret, før tingene gik skævt med Adam.
På nogle måder var det bare den sædvanlige sammenskudsmiddag.
Men der var noget særligt over den.
Der blev ved med at dukke folk op.
Alle de gamle venner fra fars band-tid og alle de nye fra Adams band.
Willow og Henry var der med deres nyfødte.
Far halede grillen op af kælderen,
og han og Teddy tilbragte dagen med at vende burgere.
Da det begyndte at blive mørkt,
fik Henry den smarte idé at tænde et bål.
Mia!
Niks! Jeg spiller ikke for jer.
Ikke for os, sammen med os.
Hvis du ikke gør det, så gør jeg.
Har du nogensinde hørt lyden af tusind døende katte?
Kom nu, Hall. Vi spiller sammen.
Jeg hader jer altså.
- Sådan, Mia. - Du skal spille for os, Mia.
Jeg har altid betragtet celloen som et soloinstrument.
Det var nok derfor, jeg var så tryg ved den.
Bare mig og min cello.
Men den aften, hvor jeg sad og jammede ved bålet sammen med Adam og de andre,
gik det op for mig, at jeg tog fejl.
Celloen er ikke et soloinstrument.
Den er en del af noget større.
Mor og far havde jo deres miljø.
Og Adam havde sit.
Jeg var jaloux, fordi jeg ikke havde et.
Indtil den aften med bålet.
Det var mit miljø.
Det var der, jeg hørte til.
Sådan føltes lykke.
Men det ville aldrig kunne ske igen.
Kun efter det her stykke.
Adam.
Mia.
Lad være.
Bliv her.
Jeg ved godt, en stor del af dit liv er ødelagt for altid
på grund af, hvad der skete i dag.
Jeg er ikke så dum, jeg tror, jeg kan ordne det.
Det kan du ikke.
Men jeg tog hjem til dig.
Jeg måtte kravle op på balkonen for at komme ind, ligesom jeg plejede.
Jeg fandt det heri brevsprækken.
Jeg brød ind og stjal din post,
så FBI kommer måske og anholder mig.
"Kære Mia,
"det giver mig stor glæde..."
Mia, du kom ind.
På Juilliard. Mia, du klarede det.
Jeg kom ind.
Vil du have, jeg tager med, så gør jeg det.
Jeg vil flytte til New York.
Jeg vil gøre alt, hvad du vil.
Bare bliv her.
Du er mit hjem, Mia.
Jeg er ligeglad med, hvor vi er, bare vi er sammen.
Det ved jeg nu.
Jeg vil gøre hvad som helst, hvis du bliver.
Det kan jeg ikke.
Du ved, at jeg ikke kan.
Jeg er ikke helt færdig med den, men...
Du skrev en sang til mig.
Træk vejret dybt og inderligt
Du skal vide, jeg er her
Jeg venter
Vær stærk, vær ren
Du har intet at frygte
Jeg venter
Vi ses snart
Hvordan kan et hjerte som dit
Nogensinde elske et hjerte som mit?
Hvordan kunne jeg leve før?
Hvordan kunne jeg være så blind?
Så blind
Du åbnede mit hjerte
Du har stadig en familie.
Din kærlighed
Er alt hvad jeg behøver
Jeg vil gøre alt, hvis du bliver.
Hvis du gerne vil give slip,
skal du vide, at det er i orden.
Hvordan kunne jeg leve før?
Hvordan kunne jeg have levet?
Mia?
Oversættelse: Karen Dyrholm, Deluxe