Kaylie!
Jeg skød.
Jeg har haft den drøm mange gange, men jeg har aldrig holdt pistolen.
Det ved jeg godt.
Det er godt.
Det viser, at du har en dybtliggende ansvarsfølelse.
Du har ikke kun overvundet dine vrangforestillinger i bevidstheden.
Men også i hans underbevidsthed.
Tim er en rask voksen, som ikke er til fare for sig selv eller andre.
Han bør løslades, når han fylder 21, som statsanklageren anmodede om.
...første, 1150 anden...
Solgt til den herre. Tillykke til den højstbydende.
Vores næste genstand er et smukt antikt spejl fra Lavesque-boet.
Lasser-spejlet er vidt berejst.
Det hang på Balmoral Castle, kongefamiliens skotske hjem.
Både ramme og glas er originale.
Spejlet er i en god stand, bortset fra et lille revne i højre hjørne.
Rammen er udskåret af et helt stykke bayersk, sort cedertræ.
Vi starter på 10.000 dollar.
Jeg har ti her på forreste række.
- Din søster kommer og henter dig. - Hun sagde noget om et job.
Det vil være godt for din overgang.
Vi har et telefonbud på 12.000.
Er du sikker på, jeg ikke skal tage med for moralsk støtte?
Nej, ellers tak. Jeg er nødt til at gøre det alene.
- Vent oppe på os. - Selvfølgelig.
Husk, hvad vi har talt om.
Du har fået hjælp og støtte til at få det bedre.
Kaylie måtte klare det selv.
Det er vigtigt, at du får genopbygget et bånd til din søster.
Men det er vigtigere, at du plejer dit mentale helbred.
- 16.000. - 16.000 på Skype, første...
16, anden... Solgt!
- Vi ønsker tillykke... - Vi ses i aften.
Bare træk i døren, når den brummer.
Hej, lillebror.
Din halvdel af pengene.
Lejligheder.
Alle studier siger, at din bolig ikke skal være for stor. En liste.
Indtil du finder noget, håber vi, at du vil bo hos os.
- Kaylie, hvordan skal jeg takke dig? - Jeg ville have talt om det før.
Men pludselig ville de ikke lade mig se dig.
Det var ikke, fordi de ikke ville lade dig se mig.
Der var bare noget, jeg måtte få styr på.
Det forstår jeg godt. Jeg er din familie.
Det eneste, der betyder noget, er, at du er her nu.
Jeg fandt det.
- Hvad mener du? - Det ved du godt.
Det var ikke nemt. Jeg fandt det gennem budgivere, der ikke fik det.
Det var på et lager i Bremen.
Det tog mig halvandet år at få det bragt hertil.
Det er på vej til en ny køber, så vi har et par dage. Det er nok.
Et par dage til hvad, Kaylie?
At holde vores løfte. Og slå den ihjel.
ELLEVE ÅR TIDLIGERE
Sofaen skal derover. Og kasserne skal ud i køkkenet.
Timber, skyd ikke flyttemændene.
Så snart jeg får styr på filerne, får du dem. Ja.
Kan jeg ringe tilbage?
Jeff! Undskyld, jeg ikke har ringet. Det er nemmere med medarbejdere.
- Kaylie skal anholdes. - Hun er her ikke, min ven.
- Jeg fik dig! - Du er død!
- Nej. - Hvor skal det hen?
Op ad væggen. Forsigtig...
Tak, det er ret skrøbeligt.
- Unger, gå udenfor. - Men mor...
Nej, vi tales ved snart.
Tak skal I have. Jeg kommer lige straks.
- Bestilte du endnu flere møbler? - Jeg er ikke vild med skrivebordet.
Ville du sige det til mig eller vente til jeg så Visa-regningen?
Vent nu lidt.
Jeg håbede at glatte det ud med et sminkebord i tre dele-
- men det er måske ikke dukket op?
Jeg forstår. Indret dit kontor, som du vil.
- Mange tak. - Men lidt prangende, synes du ikke?
Nu er jeg forvirret, du ville have antikke ting, og det accepterede jeg.
Ja, nogle få for at opgradere huset, ikke gøre det til et museum.
Vi har et nyt hjem, et nyt firma, så vi køber nogle nye møbler.
- Og den samme gamle kone? - Jeg sagde jo, at Ikea var fint nok.
Jeg er ikke Ikea!
Er du sikker på det her? Vores gæsteværelse er pænere.
Ja. Det er nok bedst sådan. Mit eget sted.
Du lovede, at du aldrig ville glemme, hvad der skete. Du lovede det.
- Jeg var ti år gammel. - Jeg gør det i morgen aften.
Jeg kunne virkelig godt bruge din hjælp.
Godnat, Tim.
Jeg synes mit ar er mere synligt nu end for ti år siden.
Lad mig se på det. Jeg er professionel.
Hvilket ar?
Vi er slet ikke færdige.
- Du har kun samlet sengen. - Det var ikke nemt.
For pokker da!
Pis.
Nej! Nej!
Det er okay.
Det var bare et mareridt. Alt er okay.
- Hej. - Hej.
Jeg har fået en printer til dig. Du bliver taget af netværket.
Jeg har fået klager om, at når folk printer salgsrapporter ud-
- finder de nogle grafiske billeder af gerningssteder fra din computer.
Jeg så, du havde bedt om at få flyttet spejlet.
- Jeg troede, Warren havde sagt nej. - Han skiftede mening.
Jeg må være ærlig, jeg venter på en forklaring på billederne af lig.
Jeg ved, det har været underligt til tider.
Du ved, jeg kæmper med nogle mørke ting med mine forældre.
Jeg forventer ikke, at du skal forstå den del af mit liv.
Bare bær over med mig et par dage mere.
Alt skal nok blive normalt igen. Det lover jeg.
Jeg får normalt ikke overførselsordrer.
Køberen ville have sin egen mand til at se på det. Du er bedre.
Jeg tager mig af det selv. Jeg babysitter det hele vejen.
Jeg finder nogle møbelbeskyttere.
Hej igen.
Du må være sulten.
Jeg håber, det stadig gør ondt.
Er du klar? Er du okay?
Jeg har det strålende.
- Drengene pakker det ind om lidt. - Tak.
Vi ses derhjemme.
Min bil er ved godsrampen.
- Hallo. - Hej, jeg har fået en telefon.
- Du skal bare skrive under her. - Jeg er ked af det i aftes.
- Kan vi tale sammen senere? - Ja, kommer du forbi huset?
- Ja, hvad er din adresse? - Nej... Huset.
Ja, jeg har den lige her. Måske om en halv time.
Fungerer det? Okay. Vi tales ved.
Øv! Jeg kommer efter dig!
- Svaret er stadig nej! - Ellie har en, og Maddie har en.
Jeg er den eneste i min klasse, som ikke har en telefon!
Tak for ingenting, Marie!
Jeg stormer ud og køber en til dig. Mit livs lys. Mine lænders frugt.
Bare jeg havde været en ananas.
Bid aldrig negle som jeres far. Det er ulækkert.
- Far... - Han er far, jeg er Marie.
Hvem var kvinden på dit kontor?
Ja, far... Hvem var kvinden på dit kontor?
Hvilken kvinde?
Jeg ved det ikke... Bare en kvinde.
Det ved jeg ikke.
- Det ser så småt ud... - Kom så, Hund.
- Har du døbt din hund Hund? - Den har ikke et navn endnu.
Er du okay?
Ja, selvfølgelig. Du har ikke været her siden...
Hvorfor ser du dig ikke omkring?
Huset var på markedet, mens jeg var i plejesystemet, til jeg fyldte 18.
Jeg var den eneste husejer, da jeg startede i skolen.
Jeg synes, at vi skal sælge det. Bagefter...
Vil du hjælpe mig med noget, før du går?
- Hvordan ville du få det ind selv? - Jeg regnede med din hjælp.
Lad os stille det her.
- Hvad er det? - Et anker, en afbryder.
Jeg forstår, hvis du ikke vil blive.
Det accepterer jeg. Men jeg er nødt til at komme i gang.
Jeg kan godt blive lidt.
Undskyld mig.
Hej. Mit navn er Kaylie Russell, og jeg er 23 år.
Det her er min bror Tim Russell. Opkaldt efter vores far.
Han er 21 år. Klokken er 16:15, 13. oktober, 2705 Hawthorne Way.
Jeg fortæller, hvad jeg har lavet, før jeg fjerner klædet fra spejlet.
Der er tre kameraer, som kan filme, selvom der sker unormale ting.
Jeg har en privat fastnetforbindelse og min mobil.
Jeg vil nu bede om min brors telefon, så jeg kan kontrollere al elektronik.
- Jeg har lige fået den. - Tak.
Alarmen går hver 45. minut for minde mig om at skifte bånd.
Denne alarm minder os om at spise, og vi har rigeligt med vand.
Nu til selve huset. Hvert værelse har en termostat-
- der måler udsving, ligesom dem de bruger på hospitaler.
En temperaturændring på fem grader udløser en alarm.
Den tredje foranstaltning fortæller jeg om lige om lidt.
Formålet med eksperimentet er at bevise, at Lasser-spejlet bag mig-
- indeholder en overnaturlig kraft.
Der er intet videnskabeligt udtryk for hjemsøgt-
- men spejlet er skyld i 45 dødsfald i de 400 år, det har eksisteret.
- Må jeg stoppe dig et øjeblik? - Sluk ikke for kameraet.
Undskyld.
Lasser-spejlets oprindelse er ukendt, så jeg har ikke den fulde historie-
- men sporet starter i London i 1754.
Philip Lasser købte spejlet og hang det over sin kamin.
Endnu en sikkerhedsforanstaltning. Hej, skat, hvordan går det?
Jeg ringer bare, som vi aftalte. Er du okay?
Kan du prøve at ringe klokken hel, den er syv minutter over.
Vi tales ved. Jeg elsker dig.
Jeg forventer opkald fra min forlovede Michael Dumont.
Jeg har sagt, at jeg er nervøs for at omgås min bror.
Han skal ringe til politiet, hvis jeg ikke tager telefonen.
- Jeg er her faktisk. - Det er ikke personligt.
I 1755 blev Philip Lasser fundet brændt til ugenkendelighed.
Hans ejendele blev spredt ud over det sydlige England.
En tjener så Philips spejlbillede i spejlet.
Det blev taget så alvorligt, at kirken undersøgte huset.
Spejlet blev solgt på auktion i 1758.
Den nye ejer var Robert Clancy i 1864.
Clancy vejede over 150 kilo.
På universitet i Connecticut blev han kaldt for en hval.
Han hang spejlet i sin balsal i Atlanta.
Senere samme år bragte lokalavisen et foto, hvor han havde tabt sig.
Hans nekrolog blev skrevet nogle uger senere uden nogen dødsårsag.
Spejlet skulle være forsvundet i Shermans march mod havet i 1865.
Og efter det forsvandt det så.
Indtil århundredeskiftet i New England.
Næste billede er af Mary O'Connor. Hun hang spejlet i sit badeværelse.
To uger efter blev hun fundet død i badekarret.
Dødsattesten hævder, at dødsårsagen var dehydrering.
Hun døde af tørst efter at have ligget i et badekar i tre dage.
Den næste er Alice Carden i 1943.
Naboerne hørte skrig og banken fra huset.
Politiet fandt børnene druknet i brønden.
Alice var i børneværelset, begge hendes ben var knust.
Venstre arm var brækket fire steder og seks ribben knust.
I højre hånd har hun en hammer, hun har brækket sine knogler med.
Da de fandt hende, var hun begyndt på sit kranie.
Hendes højre arm var helt uskadt. Den var til at svinge hammeren.
Alice påstod, hun var ved at putte børnene, da hun druknede dem.
Familien havde hunde på gården, deriblandt en australsk hyrdehund...
Lad os spise.
Hvem taler du til på de optagelser?
Dem, der altid stirrede og pegede. Dem på skolen, der fandt ud af det.
Dem, som kaldte far en morder. Som kaldte dig en morder.
Vi var kun børn.
Vi fandt på en uhyggelig historie for at dække over, at far var morder.
Han var en syg mand, der pinte og dræbte vores...
Du kan kalde mig tosset.
Men du må ikke tale sådan om ham.
Tobin Capp 1955. Sultede ihjel i sit eget soveværelse.
Spejlet hang over hans kommode. Han havde en dalmatiner.
1965 i Californien. Spejlet hang i lobbyen hos Hill Trust Bank.
En ansat låser sin chef inde i baglokalet og tygger på en elledning.
I 1976 dør Marisol af en abort.
På hendes natbord ligger hendes tænder i en pose og en blodig tang.
- Årsag og sammenhæng er to ting. - Jeg kender forskellen.
I 2001 købte mor og far en ny sofa.
Morfar fik et hjerteslag, Robbi blev ramt af en bil og vores kat løb væk.
Hvor meget af det var sofaens skyld?
- Må jeg fortsætte nu? - Lad os tale om, hvorfor vi er her.
Ja, lad os det.
2002. Spejlet ender på kontoret hos Alan Russell.
Softwaredesigner. Gift med Marie. Far til Timothy og Kaylie.
Marie får et psykisk sammenbrud og bliver pint og myrdet i sit hjem.
Af hvem? Sin mand.
- Det hævder politirapporten. - Og manden blev skudt af sønnen.
Lige for øjnene af datteren.
Jeg vil bevise, at de ikke havde kontrol over deres handlinger.
Alan Russell var ikke en morder. Han var et offer.
En af flere, der blev fanget af den overnaturlige kraft i spejlet.
Hvorfor ender vi det ikke nu og smadrer spejlet?
Du kan ikke huske det, vel?
- Husker hvad? - Værsgo, du kan bare smadre det.
Okay.
Jeg har lært, hvad der sker, når folk skal komme sig over noget svært.
Sindet skaber et beskyttelseslag.
Hjernen bruger tilfældige informationer til at støtte teorien.
Hvor meget skulle du igennem for at finde noget, der støttede din sag?
Hvorfor satte du stolen ned?
Fordi jeg prøver at tale med dig.
Der er kun en person, der har prøvet at smadre spejlet. Oliver Jeffries.
1971. En lærer på et akademi, hvor spejlet hang i den store sal.
En morgen løb han mod spejlet, mens han råbte, det skulle smadres.
Ifølge de studerende gik han derfra og ud i trafikken.
Det kan åbenbart forsvare sig selv. Og det gjorde det vist lige.
Ved du, hvorfor jeg ikke ødelagde det?
Ud over at du ville blive fyret eller sagsøgt for at ødelægge andres ting.
Det er ikke min ret at ødelægge det.
Ingen andre end dig kan bryde dine vrangforestillinger.
Det fører til min sidste foranstaltning.
I ser på et Danforth-anker på 40 kg.
20 kilo mere er forbundet til en udløser med et mekanisk køkkenur.
Ingen elektricitet, som er vigtigt, og der er ti sekunder til.
Timeren skal genindstilles hvert 30. minut, hvis vi er her.
Spejlet skal stå lige der. Hvis det ikke skal ske igen, skal vi overleve.
Ved du, hvorfor vi ikke skal vente? Vi holder en pistol mod dens hoved.
Og jeg regner med, den vil forsvare sig selv.
Det gør ikke ondt.
Vil I lige komme med ind på kontoret et øjeblik?
Jeg troede, jeg havde sagt, at I ikke må være herinde.
- Det har vi ikke været. - Jeg kan ikke lide at være herinde.
Hvad er så det her?
Det er ikke os.
Jeg kan høre, at I roder rundt herinde om natten.
Jeg har også været barn engang, og flytningen har været svær.
Det sker ikke igen, vel?
Hvis I leger med jeres mors planter, så hold op med det.
Ved du, hvad døde planter er bevis på for mig.
Problemer med vandforsyningen, måske en dårlig tank.
Jeg husker, at vi drak af et filter.
Oliver Jeffries, døde planter i klassen. Tobin Capp, i soveværelset.
Man kunne ikke forstå, hvorfor banken havde døde planter overalt.
Levende planter.
Levende planter i stuen. Levende planter, der har liv.
Giv det lidt tid, det starter altid med den laveste fællesnævner.
Det gik ikke kun ud over planterne. Der var en anden variabel.
Hund?
Undskyld, Hund.
Drik vand.
- Kom nu, dreng. - Mason.
- Apport.
Tag pinden.
Jeg fik den, fordi du ikke følte dig sikker. Du så nogen nedenunder.
Den får mig ikke til at føle mig sikker. Faktisk det modsatte.
Jeg låser den inde og aflader den.
Så vi kan bruge den i et nødstilfælde.
Dumme ko!
- Hvad kaldte du mig lige? - Jeg sagde ikke noget.
Jøsses!
- Alan! - Jeg arbejder!
Hvem taler du med?
Vil du gøre noget ved den gøen?
Der er noget i vejen med hunden, han bed mig!
- Er du okay? - Jeg har det fint...
Du er helt fortabt i din egen verden herinde.
Jeg er ikke fortabt i min egen verden!
Det ved jeg godt, men det her er ikke at arbejde hårdt.
Når man starter sit eget firma, skal man gøre alting selv.
- Det ved jeg godt! - Jeg er nødt til det!
Unger, I må gøre mig en tjeneste. Jeg skal spille golf med en kunde.
- I skal blive ude af mit kontor. - Okay, far.
Okay, jeg elsker jer.
Du bliver lukket derind!
Så kan du skide på chefens tæppe.
Pis.
- Hvorfor kan vi ikke lukke ham ud? - Mor sagde, Mason har stuearrest.
Hej, hvorfor sidder I?
- Vi må gøre noget ved den hund! - Et hej ville være rart.
Jeg måtte låse ham inde på dit kontor.
Vi tøjrer ham bare.
Hvor er han?
- Du husker det forkert! - Det lover jeg, at jeg ikke gør.
Alice Cardens hyrdehund og Capps dalmatiner blev aldrig fundet.
Husker du Mason den sidste tid? Opkast, uheld i hele huset!
Min psykiater fik mig til at læse om Parvovirus-
- en dødelig hundesygdom, som medfører kvalme og aggression-
- og som kan slå planter ihjel. Mason var syg.
Jeg kører ham til dyrlægen i morgen.
Dårlig nyhed. Vi kommer ikke hjem begge to.
- Mor, hvor er Mason? - Han har stuearrest.
- Husker du det virkelig sådan? - Hvorfor ikke?
Du tager fejl. Mor låste ham inde, og ingen gik ind eller ud derfra.
- Kender du Fuzzy-Trace-teorien? - Nej, men det gør du!
Jeg er med i en artikel om den! Vores hjerne lagrer information-
- mere generelt end nøjagtigt... - Det er noget pladder.
Det kan skabe falske minder.
- Han blev låst inde mange gange. - Hvad har de gjort ved dig?
Længe før far forbød os at gå derind-
- er dine minder blevet forbundet... - Jeg har ondt af dig.
Hvad er mest sandsynligt?
At du ikke husker, hvad der skete, eller at spejlet spiser hunde?
- Se der. Det er Hund. - Giv det noget tid.
Lidt tid.
- Hvad laver du her midt om natten? - Der foregår ingenting, kvinde!
Jeg kan høre dig tale med nogen. Det lyder som en kvinde.
Jeg er ikke tosset. Jeg hørte dig tale med nogen.
Hør lige dig selv. Jeg kan høre dig gennem døren!
Hvorfor skulle jeg finde på det? Jeg er ikke tosset!
Vandet er forgiftet. En indbrudstyv. Du er skør!
Undskyld, at vi vækkede jer.
Skændes dig og far over kvinden på kontoret?
Du må kunne huske kvinden. Du så hende også.
Jeg overbeviste mig selv om, at jeg så en masse. Men hvad så vi?
Mor, der råbte ad far om natten. Mor hørte nok far tale i telefon.
- Jeg så en kvinde gennem vinduet. - Hvornår så du hende?
Første gang legede vi i haven.
- Var mor hjemme? - Mor var altid hjemme.
Er du sikker på det? For det er jeg ikke.
Kom væk. Kom væk.
Han havde en affære, dårligt ægteskab. Se, hvordan det endte.
Vores far var utro, og det drev mor til vanvid.
- Han dræbte hende og ville... - Ja, et dårligt ægteskab.
Det forklarer, hvorfor mor ikke havde hår og tænder, da hun døde.
Dårligt ægteskab forklarer de folk, vi begge så, den sidste aften.
Han var indelukket og hemmelighedsfuld.
Jeg havde mors og fars ting. Mens du blev hjernevasket, ledte jeg.
Der var ingenting, der tydede på en affære.
- Han var klog nok til at skjule det. - Stille!
Jeg talte med venner. Var der en anden, var hun et spøgelse.
Jeg er enig i, at hans adfærd tydede på en affære.
Jeg siger ikke, han ikke blev forført. Men hvad forførte ham?
Der er sket ting herinde, mens vi har skændtes.
Ved du, at temperaturen herinde er steget med tre grader?
To i et lille rum, tændt lys, elektriske apparater...
- Telefonen er sikkert død. - Lad os se efter.
- Ringetone. - Støj?
Du kan komme dig over det. Det gjorde jeg.
Vil du rense familiens navn, så gør det for din egen skyld.
De gjorde et flot stykke arbejde med dig derinde, hva'?
Du var normal, da de låste dig inde. Du måtte blive skør for at komme ud.
- Mason, hold op med at skabe dig! - Så er det nok!
Jeg bør lade dig finde en vej ud, men du skal ikke pine en hund.
- Hvad laver du? - Hør den lige!
- Nej, nej, vent! - Hvad?
- Det behøvede du ikke gøre. - Jo, jeg gjorde. Du er syg!
Intet, du har sagt, er sket. Planterne lever, spejlet er et spejl.
Den eneste trussel mod hunden var dig!
Og det er ikke din skyld!
Det var heller ikke min skyld. Jeg fik hjælp, og du var alene.
Det er svært, men intet at skamme sig over. Det ligger til familien.
Kaylie, undskyld.
Hør... Lad os komme ud herfra.
Vi tager et andet sted hen og taler om, hvordan vi kommer videre.
Hvor skal vi tage hen? Hvorhen?
Sluk for kameraerne, fjern ankeret. Vi tager derhen, hvor du vil.
Vi kan tale med din forlovede. Han vil gerne hjælpe, det ved du.
Kaylie?
Nu skete det... Nu skete det.
Ja!
Ja! Ja!
Jeg ser båndet igennem. De sidste par minutter.
Han havde en affære, dårligt ægteskab. Se, hvordan det endte.
Han var utro og drev mor til vanvid. Han dræbte hende og ville også...
Det forklarer, hvorfor mor ingen hår og tænder havde, da hun døde.
Det forklarer de andre mennesker, vi begge så den sidste aften.
Det kan jeg ikke huske, at vi gjorde. Kan du? Nej.
Temperaturen steg to grader mere- men alarmen gik ikke, så jeg har ret.
Vi har mistet planterne.
- Så hunden var lokkemad nok. - Jeg må ringe til min læge.
Tim, hvis du skal ringe, skal du uden for dens rækkevidde.
Ellers ved du ikke, hvem du egentlig taler med.
Hallo? Ja, alt er i orden.
Undskyld for tidligere, vi tales ved om en time.
50% chance for, det ikke var ham. Vi må ud af værelset.
Den fik mere fra hunden, end jeg regnede med.
Dens rækkevidde lader til at være... ni meter.
Vi er i sikkerhed i køkkenet, vaskerummet, garagen-
- det store soveværelse og for-og baghaven. Men ikke længe.
Tim!
Dit opkald kan ikke stilles igennem, prøv igen.
Dit opkald kan ikke stilles igennem, prøv igen. Dit opkald kan ikke...
Tim... Tim!
- Hvordan kom jeg herind igen? - Du gik herover og satte dig ned.
- Jeg var udenfor. - Nej, du var ikke.
Troede du det? Vil du sige det til kameraet?
Hallo! Jeg ved, at vi vinder, fordi du stadig er her.
Hører du? Forstår du det?
- Hvornår kommer far hjem? - Det ved jeg ikke.
- Ved du ikke, hvornår far kommer? - Jeg ved ikke, hvor han er!
Jeg ved, hvor han siger, han er.
Kaylie...
Fortæl mig noget mere om kvinden på kontoret.
Jeg har ikke set hende.
- Det har jeg. - Hold mund.
- Hvornår? - I aftes.
Men hun var ikke på kontoret. Hun var på trappen.
- Hvad lavede hun? - Jeg så ikke efter. Jeg var bange.
Så gik hun tilbage på kontoret.
Hun bor derinde.
Gå ovenpå og leg.
Mor?
Mor!
Tim. Mor!
Løb!
Jeg kommer!
Mor, lad være!
Stop.
Marie? Hallo, hallo!
Skat?
Du bløder, skat.
Skat?
Hov, hov!
- Søde skat, gå ind på værelset igen. - Hvad med mor?
Din mor har det fint. Hun klarer den. Gå ind på værelset og luk døren.
Pis. Pis.
Min kone har været ude for en ulykke.
Alt er fint.
- Er mor okay? - Gå i seng!
Tim?
Vågn op! Er du her?
Tim?
Jeres mor er meget syg.
Hun skal blive i sengen i noget tid for at komme sig.
Hun får det bedre, men vi vil ikke have, at I forstyrrer hende.
Vi?
Mester, prinsesse, I skal holde jer væk fra det værelse.
Er det forstået?
Hvad fejler hun?
I er velkomne til at være herinde-
- og spille videospil.
Du sagde, at ikke vi måtte være herinde.
Spis.
Kom, jeg har brug for din hjælp.
Tim! Vågn op!
Tim!
Er det til mor?
Tim?
Hyggeligt.
Kaylie?
Måske skulle vi blive sammen.
Hun elsker mig stadig.
Jeg er sulten, Kaylie.
Du skal gå ud og handle, far.
- Efter hvad, prinsesse? - Mad!
Det er på min liste.
- Tv'et virker ikke. - Hvad siger du, prinsesse?
- Vi må ringe efter en læge til mor. - Det er på min liste.
Der her er dumt. Jeg fortæller hende om maden.
- Men far sagde... - Det er jeg ligeglad med.
Mor?
Hun har brug for en læge. Du sagde, at hun var syg, men hun...
Dit problem er, at du ikke hører efter.
I måtte ikke gå ind til hende. I hørte ikke efter. Hvorfor?
I hørte ikke efter, så nu har I stuearrest.
Du og din lille snotnæse af en lillebror går ikke udenfor en dør.
Skrub så af med jer.
Okay, tak. Farvel.
Hvad sagde lægen?
Han bad mig få vores far til at ringe.
Ligesom den sidste.
Præcis ligesom den sidste.
Den samme stemme.
Hej, Bob.
Det er jeg ked af at høre. Jeg håber, hun snart får det bedre.
Tak skal du have, Bob.
Jeg beklager, at hun fik dig helt herover.
Hun bruger sin mors sygdom som en undskyldning til at te sig.
Det er helt okay.
Undskyld, jeg forstyrrede dig. Jeg håber, Marie snart er frisk igen.
Ring til mig i næste uge, så kan vi spille golf.
- Mægtigt, det vil jeg gøre. Vi ses. - Hav det godt.
Timbo? Vi skal være meget tapre.
Meget smart. Tim!
Kaylie?
Og strømmen er gået, men det er okay.
En død plante.
Den er ikke ægte.
Far?
Kan du ordne lyset?
Smarte trick.
Kaylie?
Du godeste.
Kan du se ham?
- Hallo? - Jeg ringer for at høre til dig.
- Jeg har det fint. - Så tales vi ved om en time.
Det er et trick. Jeg kan ikke have dræbt ham.
Tallerkenen var ikke ægte, så jeg dræbte ham ikke.
Michael... Hvad har jeg gjort?
Lad os komme ud herfra.
Hallo? Jeg har brug for politiet og en ambulance. 2705 Hawthorne!
Okay. Hjælpen er på vej. Når de kommer, udreder vi det hele.
- Kaylie! Vi er okay. - Michael! Kom!
- Hvornår stillede du sidst uret? - Det ved jeg ikke.
Din plan var skudsikker. Vi skal ikke gøre noget.
Vi skal højst vente i en halv time. Din afbryder.
- Har du ringet efter hjælp? - Ja, vi er færdige. Det er slut.
Vi bliver her og ser den ting dø.
Den prøver at få os ind igen.
Hvad, hvis det er et trick for at få os til at stå der?
- Jeg ringede efter hjælp. - Ring igen.
- Alarmcentralen. - Jeg ringede fra 2705 Hawthorne.
Du må få din far til at ringe. Lægen kommer i morgen.
Lægen kommer i morgen... Lægen...
Nej!
Hvad gør vi?
- Der er intet, vi kan gøre. Vente. - Og se os selv blive...
Vi bliver nødt til at være meget tapre.
Han kiggede i spejlet og tog en pistol frem.
Vi må smadre det.
- Det er ikke ægte. - I må ikke lege herinde.
Det er ikke ægte, okay?
- Kaylie? - Er han væk?
Han har ikke været her.
Den gik efter os ovenpå. Den forsøger at holde os væk.
Den vil prøve igen. Vi må ned, før ankeret falder.
- Vi må sikre os, at han er væk. - Han er væk, det lover jeg.
- Vi er nødt til at komme nedenunder. - Men hun er ikke væk.
- Vi åbner døren. - Nej!
Hvis hun ikke er væk, løber du ned ad trappen.
- Hvad vil du gøre? - Tænk ikke på det, bare løb.
Klar? Vi åbner døren.
Du løber ned af trappen.
- Du stoler på mig, ikke? - Jeg stoler på dig.
Et: Jeg elsker dig.
To: Løb lige mod trappen.
Tre.
Det er ikke ægte.
Det er bare et trick.
Vil du anholde mig, Timbo?
Timbo...
Tim?
Lad være, mor.
Kaylie!
Kaylie.
- Kaylie? - Mor!
Kom, Tim. Løb!
Det vil ikke gå i stykker. Det vil ikke gå i stykker.
Sagde jeg ikke, at I ikke må lege herinde?
Det er ikke dig.
Jo, det er mig.
Jeg har mødt min dæmon.
Jeg har set Djævelen. Han er mig.
Far!
Slip hende!
Løb.
Nej! Nej! Far!
Kom.
Det er ikke ægte! Det er ikke ægte!
Kaylie.
Mor.
Tim, se på mig.
Du skal love mig, når vi er store og stærke, så udreder vi det her.
Vi må dræbe den ting.
For mor og far.
Det lover jeg.
Kaylie?
Kaylie! Kaylie!
- Var det ham, der ringede? - Ja. Og så gjorde han det her.
Hvor skal jeg hen? Det var ikke min skyld.
Det var ikke mig!
Det var spejlet!
I er nødt til at tro på mig.
Det var spejlet!
Hallo!
Glem ikke vores løfte.
Glem det ikke.
Tekster: Charlotte Reeve www.sdimedia.com