Kaylie!
Och så sköt jag.
Trots att jag haft drömmen många gånger, har det aldrig förut varit jag...
- ...som håller i revolvern. - Jag vet.
Det är väldigt bra.
Det visar att du har stor ansvarskänsla...
...och att du inte bara övervunnit illusionen i medvetandet...
...utan även i hans undermedvetna.
Jag anser att Tim är frisk och inte utgör nåt hot
mot varken sig själv eller nån annan
och jag håller med om att han bör skrivas ut
på sin förestående 21-årsdag.
Gratulerar, sir. Det var budgivare 131.
Nästa föremål är en utsökt antik spegel från Levesques dödsbo.
Lasserspegeln har en lång historia.
Den hängde länge på Balmoral Castle,
brittiska kungafamiljens skotska bostad.
Både glas och ram är ursprungliga.
Spegeln är i utmärkt skick, frånsett
en mycket liten spricka i nedre högra hörnet.
Ramen är gjord av ett enda stycke bayerskt cederträ.
Vi börjar lite försiktigt med 10 000 dollar. Är nån hugad? Tack, sir.
Så din syster hämtar dig?
Hon vill tydligen även hjälpa mig hitta jobb.
Det vore jättebra för din återanpassning.
Ska jag inte följa med som moraliskt stöd?
Nej, men tack för erbjudandet. Det här är nåt jag måste göra själv.
- Väntar du på oss? - Självklart.
Tänk på det vi pratat om. Du har haft ett stödprogram som hjälpt dig bli frisk.
Kaylie fick klara sig själv. Det är viktigt
att du återförenas med din syster
men det viktigaste är att du skyddar ditt tillfrisknande.
- 16 000. - 16 000 via Skype.16 000 första utrop.
16 000 andra utrop. Såld.
Ses i kväll.
Dra i handtaget när du hör surret.
Hej, lillebror!
Din halva av arvet.
Lägenhet, ja... Enligt alla experter bör
återanpassning ske i en mindre bostad
så här är en lista med enrummare.
Men tills du hittat nåt som du gillar får du väldigt gärna bo hos oss.
Hur ska jag kunna tacka dig, Kaylie?
Jag ville prata med dig om det här tidigare...
...men plötsligt lät de mig inte träffa dig.
Det var inte...
Det var inte så att de inte lät dig träffa mig.
Jag behövde fundera ut en del saker på egen hand.
Jag förstår.
Jag är din familj. Det enda som betyder nåt är att du är här nu.
Jag har hittat den.
- Vad menar du? - Du vet.
Det var inte lätt. Jag spårade den via budgivare som inte lyckats köpa den.
Den fanns i ett dödsbo i Bremen. Det tog mig
ett och ett halvt år att få den till vårt förråd.
Den skeppas snart till en ny köpare, så vi har
bara några dagar på oss, men det bör räcka.
Några dagar på oss för vad då?
För att hålla vårt löfte
och döda den.
ELVA ÅR TIDIGARE
Soffan kan ni ställa där och de kartongerna
ska till köket. Tim, skjut inte på flyttkillarna.
Så fort jag fått ordning på mina filer ska ni få dem. Kan jag få återkomma?
Jeff, förlåt att jag inte ringt. Jag har haft
fullt upp. Det är lättare när man har personal.
- Polisen har tagit Kaylie. - Hon är inte här.
- Smygattack! - Du är redan död!
Älskling, var vill du ha den här?
Den här väggen... Akta listen.
Tack. Försiktigt, den är ömtålig.
Håll er där ute!
Annars får ni bära kartonger.
Vi hörs snart, då.
Tack! Jag kommer strax ut.
- Har du beställt mer möbler? - Jag gillar inte det här skrivbordet.
Hade du tänkt berätta eller vänta tills jag ser räkningen?
Vänta lite...
Jag hoppades kunna släta över det med ett toalettbord i tre delar...
...som skulle finnas här. Har det inte kommit?
Jag fattar... Inred ditt arbetsrum som du vill.
Tack...
- Tycker du inte att det är lite vräkigt? - Du ville ju ha antikviteter...
...medan jag tyckte att Ikeamöbler dög bra.
Jag ville förnya lite, inte ha en utställning.
Vi har ett nytt hem och en ny firma, så då
skaffar vi nya möbler. Det verkar ju vettigt.
- Men samma gamla fru, eller hur? - Jag sa ju att Ikea dög bra.
- Jag skojar bara. - Jag är inte Ikea.
Är det säkert att du vill bo här? Vårt gästrum är mycket trevligare.
Ja. Jag tror det blir bäst så. Att få vara för mig själv.
Du lovade att aldrig glömma det som hände.
Du lovade.
Jag var tio år.
Jag tänker göra det i morgon kväll och... jag behöver verkligen din hjälp.
God natt, Tim.
Jag tycker att ärret syns mer nu än för tio år sedan.
Låt mig titta, jag är proffs...
Vad då för ärr?
- Vi är långt ifrån färdiga. - Än sen?
- Du har bara monterat ihop sängen. - Det var inte det lättaste.
Fan!
Det var bara en av dina mardrömmar.
Du ska få egen skrivare, så att du slipper dela.
Vi ska koppla bort dig från nätverket.
Det klagas över att folk som skrivit ut säljrapporter
har hittat väldigt grova brottsplatsfoton
som kommit från din dator.
Du har begärt transport av Lasserspegeln.
Ja, för reparation.
- Warren var ju emot reparation. - Han ändrade sig.
Uppriktigt sagt väntar jag på en förklaring till likbilderna.
Jag vet att saker verkat konstiga ibland
men jag måste ta tag i en del mörka grejer
och föräldragrejer, nu när Tim är ute.
Jag begär inte att du ska förstå den delen av mitt liv.
Försök bara att stå ut ett par dagar till.
Sedan blir allt som vanligt igen, det lovar jag.
Jag brukar inte få transportordrar till andra reparatörer.
Köparen vill att hans kille tar en titt innan den
går iväg, men vi vet att du gör ett bättre jobb.
- Det säger jag inte emot. - Jag ska vaka över den hela vägen.
Jag ordnar inpackning.
Hej igen...
Du är säkert hungrig.
Jag hoppas att det här fortfarande gör ont.
Det är fixat!
Hur är det?
Jättebra...
- Killarna slår in henne om en stund. - Tack, Warren.
Vi ses därhemma...
Min bil står vid lastbryggan.
- Jag har fixat telefon. - Jag behöver en påskrift.
Det blev lite fel i går kväll. Kan vi träffas och prata?
- Javisst. Kan du komma hem? - Vad är adressen?
Nej, jag menar vårt hem.
Jag har det framför mig.
Om en halvtimme, tror jag. Räcker det?
Vi hörs då.
Nu ska du få, din skitunge!
- Nej, säger jag. - Både Ally och Marie har en.
- Jag är den enda som inte har mobil! - Så hemskt, då.
Tack för ingenting, Marie...
Jag ska skaffa en åt dig omedelbart, dotter!
- Min stora kärlek och livsfrukt. - Jag önskar att jag blivit en ananas.
Bit aldrig på naglarna som pappa gör. Det är äckligt.
- Pappa... - Så han är pappa, jag är Marie...
Vem var damen i ditt arbetsrum i dag?
Ja, pappa... Vem var damen i ditt arbetsrum?
Vad då för dam?
Vet inte... Det var bara nån dam.
Inte vet jag.
- Det ser så litet ut. - Ut med dig, hund.
- Har du döpt hunden till "Hund"?! - Han har inget namn.
Är du okej?
Visst, ja...
Du har inte varit här sen...
Du borde kanske titta runt lite.
Huset var till salu under hela tiden jag bodde
i fosterhem. Jag släpptes när jag var 18.
Jag var universitetets enda nybörjare som ägde hus.
Jag tycker att vi ska sälja det... efteråt.
Kan du hjälpa mig med en sak innan du går?
Trodde du att du skulle orka det här ensam?!
Nej, jag räknade med din hjälp.
Vi ställer den här.
- Vad är det där? - Ett ankare. Nödbrytare...
Jag förstår om du inte vill stanna kvar.
Det är okej, men jag måste sätta igång.
Jag stannar kvar en stund.
Hej. Jag heter Kaylie Ann Russell och är 23 år.
Jag är här med min bror, Timothy Alan Russell.
"Alan" har han förstås fått efter sin far.
Han är 21 år. Klockan är 16.15, 13 oktober,
och vi är på Hawthorn Way 2705.
Jag ska beskriva mina säkerhetsåtgärder
innan jag avtäcker spegeln.
Det finns tre kameror på olika elkretsar, som kan objektivt notera alla anomalier.
Jag har fasta telefonlinjer samt min mobil,
och ska nu be min bror om hans mobil
så att jag har kontroll över all elektronisk utrustning.
- Jag har ju precis köpt den. - Tack, Timbo.
Den här väckarklockan ringer var 45:e
minut, när jag ska byta band i kamerorna.
Den här ringer varje hel timme, för att påminna
oss om att äta, och vi har gott om vatten.
Vartenda rum i huset har egen termostat
kopplad till en programvara som övervakar temperaturförändringar.
Ändras nån temperatur mer än fem grader utlöses ett larm.
En tredje säkerhetsåtgärd återkommer jag till.
Så...
Syftet med dagens experiment är att bevisa att Lasserspegeln
har en iakttagbar och förutsägbar övernaturlig kraft.
"Hemsökt" är inget vetenskapligt ord
men spegeln har orsakat minst 45 dödsfall
under de fyra sekel som den funnits.
- Får jag avbryta dig ett ögonblick? - Slå aldrig av kameran.
Förlåt.
Spegelns ursprung är okänt, så historiken är inte komplett
men spåret börjar i London år 1754.
Philip Lasser, 17:e greven av Leicester, köpte
spegeln och hängde den över öppna spisen.
Ännu en säkerhetsåtgärd... Hej, älskling!
Jag ringer bara, som du bett om. Allt väl?
Ja. Det verkar fånigt, men kan du ringa exakt
varje hel timme. Klockan är sju minuter över.
- Javisst... - Vi hörs om 53 minuter. Jag älskar dig.
Min fästman, Michael Dumont, har lovat ringa regelbundet.
Jag sa att jag var rädd för att vara ensam med
min bror. Han ringer polisen om jag inte svarar.
- Jag är faktiskt här... - Ta det inte personligt.
1755 hittades Lasser i sin stora öppna spis, ihjälbränd.
Medan dödsboet avvecklades påstod en anställd att han sett Philip i spegeln.
Påståendet ledde till en kyrklig undersökning.
Spegeln, sedan dess kallad Lasserspegeln
, såldes på auktion 1758.
Nästa kända ägare var amerikanske
järnvägspampen Robert Clancy, år 1864.
Han vägde 135 kilo och kallades under
universitetstiden "South Windhams val".
Han hängde spegeln i sin balsal. Senare
samma år fotograferades han av en tidning
och han hade tappat några kilo... Dödsrunan
kom strax därefter, men anger inte dödsorsak.
Tyvärr försvann han, egendomen och spegeln
under Shermans marsch mot havet 1865.
Därefter var spegeln borta...
...tills den dök upp igen vid förra sekelskiftet.
Nästa kända fall är Mary O'Connor, 1904.
Hon hängde spegeln i sitt badrum. Två veckor
senare hittades hon död i badkaret.
Enligt obduktionsrapporten var dödsorsaken... uttorkning.
Hon dog av törst medan hon låg i ett vattenfyllt badkar i tre dagar...
Nästa fall är Alice Carden, Lake Geneva i Wisconsin, 1943.
Grannarna hörde skrik och kraftiga smällar från huset.
Polisen hittade barnen dränkta i en låst cistern.
Alice hittades i barnkammaren. Båda benen
brutna, fyra brott på vänster arm
och sex krossade revben. I höger hand har
hon hammaren som hon brutit sina ben med.
Hon skulle precis sätta igång med huvudet.
Högra armen var dock oskadad
för den behövdes för att svinga hammaren.
Hon sa att hon trodde att hon bäddat ner
barnen när hon stoppade dem i cisternen.
Hon blev aldrig återställd. Familjen hade flera hundar
bland annat en Australian Shepherd för barnen...
Matpaus.
Vem pratar du till på de där banden?
Alla som stirrade och pekade finger.
Ungarna i skolan som alltid fick reda på det
och alla som kallade pappa mördare...
...och kallade dig mördare.
De var bara ungar.
Vi hittade på en otäck historia för att slippa acceptera att pappa var mördare.
Han var sjuk i huvudet, och torterade och dödade...
Du får gärna kalla mig galen...
...men du får inte säga sånt om honom.
Tobin Capp, 1955. Svalt ihjäl i sitt sovrum.
Spegeln hängde ovanför byrån. Han hade
en dalmatiner... 1965 i Kalifornien:
Spegeln hänger i en bank i San Diego.
En kassörska låser in sin chef i kassavalvet
och tuggar sedan sönder en elsladd.
1975 förblöder Marisol Chavez i sitt sovrum efter ett missfall.
I nattduksbordet hittas alla hennes tänder samt en blodig tång. 2002...
Orsak och samband är inte samma sak.
Tack, det vet jag.
2001 köpte mamma och pappa en ny soffa.
Samma år fick farfar hjärtattack, Robbie Shultz
blev påkörd och vår katt sprang bort.
- Hur mycket av det beror på soffan? - Får jag fortsätta?
Visst, men låt oss komma till saken, Kaylie.
Låt oss prata om varför vi egentligen är här.
Okej...
2002: Lasserspegeln hänger i Alan Russells arbetsrum.
Han är programmerare, make till Marie... och far till Timothy och Kaylie.
Två veckor efter spegelns ankomst får Marie
nervsammanbrott, och torteras och mördas.
Av vem då? Av sin man.
Så står det i polisrapporterna.
Och hennes man sköts ihjäl av hennes son.
Mitt framför hennes dotter.
Jag tänker bevisa att ingen av de personer
jag nämnt var ansvariga för sina handlingar.
Alan Russell var inte en mördare utan ett offer, ett av många.
Offer för den övernaturliga kraften i spegeln.
Så varför inte göra slut på det nu genom att slå sönder fanskapet?
Du minns verkligen inte, eller hur?
Minns vad då?
Varsågod och slå sönder den...
Okej.
Jag har lärt mig mycket om vad som händer
när folk inte kan... smälta nåt fruktansvärt.
Hjärnan skapar olika skydd för att de ska palla.
När en ny idé om vad som hände fått fäste,
väljer hjärnan information som stödjer den.
Hur många tusen dokument gick du igenom
för att hitta 12-13 fall som stödjer det du tror?
Varför ställde du ner stolen?
För att jag försöker prata med dig.
Bara en person lär ha försökt att slå sönder spegeln: Oliver Jeffries.
1971. Han var lärare på Duhame Academy, där spegeln då hängde.
En morgon sprang han mot spegeln med en
eldgaffel för att krossa den, men hejdade sig.
Enligt eleverna stod han stilla i en minut,
och gick sedan därifrån och ut i trafiken...
Den kan uppenbarligen försvara sig, och jag tror att den nyss avväpnade dig.
Vet du varför jag inte slog sönder spegeln?
Förutom att du skulle få sparken eller åtalas för förstörelse av annans egendom
så är det inte jag som ska krossa den.
Ingen kan krossa din vanföreställning, det måste du göra själv.
Därmed till min sista säkerhetsåtgärd.
Det där är ett 20 kilos ankare med en 20 kilos skivstång
som kopplats till ett fjäderlås och en mekanisk äggklocka.
Ingen el, vilket är viktigt, och det är tio sekunder kvar.
Om klockan inte återställs varje halvtimme, för att ingen kan göra det...
Där ska spegeln hänga... Det enda som
kan hindra att det händer är vår överlevnad.
Därför lär det även inte dröja innan den gör
nåt, för vi håller en pistol mot dess tinning
och jag tror att den vill försvara sig.
Ungar...
Kan ni komma in till mig ett tag?
Sa jag inte att ni inte får leka härinne?
- Det gör vi inte. - Jag tycker inte om att vara härinne.
Så vad är det här?
Vi har inte gjort det där.
Jag har hört er vara härinne på nätterna.
Jag har också varit barn, och jag vet att det varit jobbigt att flytta...
...men det här får inte fortsätta, förstått?
Och om ni håller på med mammas krukväxter, då får ni sluta med det också.
Döda krukväxter är för mig bevis på dålig vattentillgång eller en dålig tank.
Jag minns att vi drack filtrerat vatten.
Oliver Jeffries: döda växter i klassrummet.
Tobin Capp: döda växter i sovrummet.
Bankens blomsterfirma förstod inte varför så många krukväxter dött där.
Levande!
Levande krukväxter i vardagsrummet, levande krukväxter, växter som lever...
- ...allt enligt dina regler. - Den börjar med det mest lättillgängliga.
Den livnärde sig inte bara på växter, utan även på annat...
Hund!
Förlåt, hunden.
Vattentillförsel.
- Kom igen. - Mason, hämta!
Mason, hämta pinnen! Hämta pinnen!
Jag skaffade ju den för att du inte känner dig trygg. Du sa att du sett nån här.
Men den gör inte att jag känner mig tryggare. Tvärtom, faktiskt.
Okej, då låser jag in den, oladdad...
...på nåt ställe där den kan komma till pass i en nödsituation.
Groteska kossa...
Vad sa du?
Jag sa inget.
Aj! Herregud!
Alan!
Jag jobbar!
Vem pratar du med?
Hade du tänkt göra nåt åt skällandet?
- Det är nåt fel på hunden: han bet mig! - Är du okej?
Ja, det är bra...
Du försvinner in i din egen värld härinne.
Jag försvinner inte, jag jobbar!
Jag har stöttat dig i det här, men nu sitter du inte och arbetar.
När man startar eget, måste man göra allt! Nu måste jag göra det här!
Ungar, ni måste göra mig en tjänst i dag.
Jag måste spela golf med en klient,
och vill inte att ni går in i mitt arbetsrum.
Okej, pappa.
Jag älskar er.
Vill du gå in dit, så ska du få göra det.
Gå in och skit på direktörens matta!
Fan!
- Varför får vi inte släppa ut honom? - Mamma säger att Mason måste straffas.
- Hejsan, snorungar! Varför...? - Vi måste göra nåt åt hundjäveln!
- Ett "hej" vore trevligt... - Jag tvingades låsa in honom på ditt rum!
Vi binder fast honom!
Var är han?
- Problemet är att du minns fel! - Det gör jag inte, jag lovar.
Alice Cardins Australian Shepherd och Toby Capps dalmatiner återfanns aldrig.
Kommer du ihåg Mason mot slutet? Han spydde och kissade överallt.
Min terapeut fick mig att läsa om parvovirus.
Det gör hundar illamående och aggressiva
och deras infekterade urin och avföring kan döda växter. Mason var sjuk.
Jag tar honom till veterinären i morgon.
- Han kommer inte hem. - Mamma, var är Mason?
Innestängd.
- Minns du verkligen att det gick till så? - Varför inte?
Du har fel. Jag såg mamma låsa in honom.
Jag satt utanför, och ingen gick in eller ut.
- Känner du till suddiga spår-teorin? - Nej, men det gör förstås du.
Jag är stjärnan i en artikel om det. Våra hjärnor lagrar minnen som suddiga spår.
Som nåt generellt istället för exakt. Och
dessa spår kan glida ihop till falska minnen.
Du såg henne låsa in hunden flera gånger...
Vad har de gjort med dig?
...innan han förbjöd oss att gå in dit. De spåren
flöt ihop med ditt minne av den dagen.
- Jag tycker synd om dig. - Så vad är mer sannolikt?
Att du minns fel om sånt som hände för 11 år sedan, eller att spegeln äter hundar?
Titta! Där är hund!
Ha lite tålamod.
Lite tålamod...
- Det är inget på gång härinne! - Jag hör dig prata med nån, en kvinna.
- Du är helt galen! - Nej, jag hör dig prata med nån!
Hör vad du säger! Jag hör dig genom dörren!
Varför skulle jag hitta på det här? Jag är inte galen!
"Vatten förgiftat", "vi har en inbrottstjuv"...
Du håller på att tappa förståndet!
Jag är ledsen att vi väckte er.
Bråkar ni om tanten i arbetsrummet?
Du såg ju också den där kvinnan.
Jag fick för mig att jag såg många saker.
Men vad såg vi egentligen? Att mamma skrek åt pappa.
Rösterna mamma hörde var nog bara pappa som talade i telefon.
- Och kvinnan jag såg genom fönstret, då? - När såg du henne?
- Första gången var när vi lekte utanför. - Var mamma hemma?
- Mamma var alltid hemma. - Är du säker på det? Det är inte jag.
Gå dit in.
Han var ihop med nån annan. Det var ett olyckligt äktenskap.
Han bedrog mamma och det gjorde henne
galen! Han dödade henne, och vi stod på tur!
"Olyckligt äktenskap"? Det förklarar varför hon
saknade tänder, hår och förstånd när hon dog.
Det förklarar de där andra människorna som vi båda två såg sista gången!
Han var hemlighetsfull: typiskt för otrogna!
Jag gick igenom alla deras grejer!
Medan du hjärntvättades, letade jag. Det fanns
inget i kontoutdragen som tydde på otrohet!
- Han sopade igen spåren. - Tyst!
Ingen av alla hans vänner hade hört nåt om
nån annan kvinna. Ja, han var hemlighetsfull
vilket är typiskt vid otrohet. Jag menar inte
att han inte blev förförd, men förförd av vad?
Det har hänt saker här medan vi grälat.
Temperaturen härinne har ökat med tre grader!
Vi är två i ett litet rum, lampor, apparater...
Telefonlinjen är nog bruten. Kolla!
Okej, jag kollar...
- Signal! - Störningar?
Kaylie, du kan fixa det här. Jag klarade av det!
Du behöver inte återställa familjehedern för
mammas och pappas skull, bara för din egen.
De vände verkligen ut och in på dig därinne...
Du var helt normal när de låste in dig.
Du var tvungen att bli knäpp för att komma ut.
- Mason, sluta gnälla! - Jag har fått nog!
Jag vet att jag bör stödja dig, men jag vägrar
att låta dig plåga hunden! Hör på den!
Sluta! Sluta!
Nej, vänta!
Vad är det?
- Du behövde inte göra det. - Jo, Kaylie. Du är sjuk!
Inget har hänt: växterna lever, spegeln är en spegel, och du var hundens enda hot!
Och det är inte ditt fel.
Precis som det inte var mitt fel. Jag fick hjälp, men du var ensam.
Såna här problem är svåra att övervinna, men inget att skämmas för.
De finns i släkten.
Förlåt mig, Kaylie.
Vi kan väl sticka härifrån?
Vi kan väl åka nån annanstans och prata om hur vi går vidare?
Vart kan vi ta vägen?
Kaylie...
Vart?
Vi stänger av kamerorna och oskadliggör ankaret. Sedan kan vi åka vart du vill.
Kanske prata med din fästman. Han kommer att vilja hjälpa, det vet du.
Kaylie?
Där är det.
Där är det...
Ja!
Ja! Ja!
Jag kollar nu vad som spelats in de senaste minuterna.
Han var ihop med nån annan. Det var ett olyckligt äktenskap.
Han bedrog mamma och det gjorde henne
galen! Han dödade henne, och vi stod på tur!
"Olyckligt äktenskap"? Det förklarar varför hon
saknade tänder, hår och förstånd när hon dog.
Det förklarar de där andra människorna som vi båda två såg sista gången!
Jag minns inte att vi gjorde det där, gör du?
Det gör du inte. Temperaturen härinne
har stigit till 25 grader, men larmet gick inte.
Vi har förlorat flera växter, vilket visar att
hunden avgav nog med energi för att starta det.
Måste ringa doktorn!
Du måste ringa utanför dess påverkningsradie!
Annars vet du inte vem du pratar med.
Hej! Ja, allt är bra.
Förlåt för det där tidigare. Vi hörs om en timme.
50 procents chans att det inte var han... Vi måste lämna rummet en stund.
Den har fått mer från hunden än jag trodde.
Påverkningsradien verkar vara... nio meter.
Det betyder att vi är säkra i köket, tvättstugan, garaget...
...stora sovrummet och trädgården, men troligen inte länge till.
Tim?
Tim!
Samtal kan inte kopplas med de siffrorna. Kontrollera numret och försök igen.
Kontrollera numret och försök igen. Samtal kan inte kopplas med de siffrorna...
Tim?
Tim.
Hur kom jag tillbaka in?
Vad menar du? Du gick hit och satte dig ner.
- Jag var därute. - Nej, det var du inte. Trodde du det?
Kan du säga det in i kameran?
Eftersom du är kvar kommer vi att vinna.
Hör du mig?
Förstår du?
- När kommer pappa hem? - Jag vet inte.
- Vet du inte när han kommer hem? - Jag vet inte var han är.
Jag vet var han säger att han är...
Kaylie.
Berätta mer om kvinnan i arbetsrummet.
Jag har inte sett henne.
Det har jag.
Håll mun...
När då?
I går kväll.
Men hon var inte i arbetsrummet.
Hon stod i trappan.
Vad gjorde hon?
Jag tittade inte.
Jag var rädd.
Jag tror hon gick in i arbetsrummet igen.
Jag tror att hon bor där.
Gå dit upp och lek.
Mamma?
Mamma!
Tim! Mamma!
Spring, Tim!
Kom hit!
Sluta, mamma!
- Sluta, mamma! - Marie?
Älskling?
Du blöder.
Älskling, gå in i ditt rum igen.
- Men mamma... - Hon är okej.
Hon kommer att bli bra igen. Gå in igen och stäng dörren, gumman.
Min fru måste till sjukhus.
- Är mamma okej? - Gå och lägg dig.
Tim?
Tim.
Sluta!
Är du här med mig?
Mamma är väldigt, väldigt sjuk.
Hon måste ligga till sängs ett tag, för att vila upp sig
så att hon blir bättre. Och vi vill inte att ni stör henne.
"Vi"?
Så... grabben och stumpan...
...vi måste hålla oss borta från det rummet. Har ni förstått?
Vad har hon för sjukdom?
Jo...
...ni får gärna hålla till här och spela videospel.
Du har ju sagt att vi inte får vara härinne.
Ät.
Kom. Du måste hjälpa mig.
Tim!
Tim, skärp dig!
Tim!
Är det till mamma?
Tim?
Typiskt...
Kaylie?
Vi borde kanske vara tillsammans.
Jag är hungrig.
- Du måste åka och handla, pappa. - Vad sa du, stumpan?
- Mat. - Det står på min lista.
- Tv:n är trasig. - Vad sa du, stumpan?
Vi måste ringa efter en doktor till mamma.
Det står på min lista.
Det här är löjligt. Jag ska tala om för henne att all mat är slut.
- Men pappa sa... - Jag struntar i vad pappa sa.
Mamma?
Hon behöver läkare! Du sa att hon var sjuk, men...
Du hör inte på! Jag sa ju åt dig att inte gå in i vårt rum, inte sant?
Men du lyder inte. Varför?!
Du lydde inte, så nu får ni inte gå ut.
Du och din snoriga lillbrorsa får inte sticka näsan utanför dörren.
Ge er härifrån nu.
Tack, då. Adjö.
Vad sa doktorn?
Han sa att vi skulle be pappa att ringa.
Som den förra.
Precis som den förra.
Samma röst.
Hej, Bob.
Det var tråkigt att höra. Hoppas hon kryar på sig snart.
Tack, Bob.
Jag beklagar att hon släpade dig hela vägen hit.
Hon utnyttjar sin mammas sjukdom för att... göra sig märkvärdig.
Vänta tills hon får körkort! Det här var ingenting.
Förlåt att jag störde. Hoppas Marie är på fötter snart.
Tack ska du ha.
Jo, förresten, ring nästa vecka, så tar vi nio hål på Arrowhead.
- Gärna! Vi ses! - Sköt om dig.
Timbo...
Vi måste bli riktigt, riktigt modiga.
Smart...
Tim!
Kaylie?
Nu har vi ingen ström. Som väntat...
Död krukväxt.
Det här är inte verkligt...
Pappa?
Fixar du lyset?
Snygga trick...
Kaylie...
Herregud...
Ser du honom?
Jag ville bara kolla läget.
Allt är bra.
Vi hörs om en timme, då. Trevlig pratstund...
Det är ett trick...
Jag kunde inte ha dödat honom. Tallriken var inte verklig.
Jag dödade honom inte, för tallriken var inte verklig.
Michael... Michael...
Vad har jag gjort?
Kom, nu sticker vi.
Hallå? Skicka polis och ambulans till Hawthorn Way 2705.
Hjälp är på väg, allt kommer att ordna sig. Kaylie, vi är okej.
Vi är okej!
Michael!
- När ställde du senast om äggklockan? - Vet inte...
Din plan håller, vi behöver inte göra nåt.
Vi behöver bara vänta i högst en halvtimme!
- Din nödbrytare! - Har du ringt efter hjälp?
Det är över!
Nu kan vi få se den dö.
Den försöker lura in oss igen.
Eller är det här ett trick för att vi ska stå där?
- Jag ringde efter hjälp. - Ring igen.
- 911. - Jag ringde nyss. Hawthorn Way 2705.
Be din pappa att ringa. Doktorn kommer i morgon. Doktorn kommer i morgon.
Doktorn kommer i morgon... Timbo.
Nej!
Vad ska vi göra?
Vi kan göra ingenting, bara vänta.
- Och se oss bli...? - Vi måste bli riktigt, riktigt modiga.
Han såg på spegeln och tog fram en revolver.
Vi måste krossa den.
- Det här är inte verkligt... - Jag sa ju att ni inte får leka härinne.
Inte verkligt...
Kaylie?
Är han borta?
Han var aldrig här.
Den drev oss hit upp.
Vi gissade rätt därute, den försöker hålla oss borta.
Vi måste dit ner innan ankaret lossar.
- Vi måste vara säkra på att han har gått. - Han har gått, jag lovar.
- Vi måste ta oss dit ner. - Hon har inte gått!
Jag öppnar dörren.
Jag öppnar, och om hon inte har gått...
...då springer du ner för trapporna.
- Så vad ska du göra? - Oroa dig inte för det.
Beredd?
Jag öppnar dörren, och då springer du direkt ner för trapporna.
Du litar väl på mig?
Jag litar på dig.
Ett... Jag älskar dig.
Två... Direkt mot trapporna.
Tre!
Det här är inte verkligt.
Den bara luras.
Tänker du arrestera mig, Timbo?
Timbo...
Tim?
Mamma!
Kaylie...
Kom!
Den hindrar oss.
Jag har ju sagt att ni inte får leka härinne.
Det här är inte du.
Det är jag.
Jag har mött mina demoner, de är många.
Jag har sett djävulen... och han är jag.
Pappa!
Släpp henne!
Spring.
Nej!
Pappa!
Inte verkligt!
Kaylie?
Kaylie...
Mamma!
Tim, se på mig...
Lova mig att när vi är stora och starka
då ska vi ställa allt det här till rätta.
Vi måste döda den.
För mammas och pappas skull.
Jag lovar.
Kaylie?
Kaylie! Kaylie! Kaylie!
- Var det han som ringde? - Ja, han ringde 911...
...och sedan gjorde han det här.
Vart tar ni mig?
Det var inte mitt fel! Det var spegeln!
Vänta! Det var inte jag!
Det var inte jag, det var spegeln!
Ni måste tro mig!
Det var spegeln!
Glöm inte! Glöm inte vad vi lovat!
Glöm inte...