- Hvem er det? - Hvordan skulle jeg vite det?
Far!
Hallo?
Det eneste spørsmålet vi bør stille oss selv her i livet er -
- hvor mye et liv er verd?
Å kjenne sin verdi er som å vite når man skal dø.
Jeg? Jeg er verd 20 millioner dollar.
Jeg ville gitt vekk alt for å få igjen det gamle livet mitt.
- Våkn opp, vi er fremme. - Faen meg på tide.
Vi har kjørt i 11 timer, og det lukter minkfarm her.
- Ikke snakk stygt for det. - Det er hunden.
Ja, klart det. Hadde du vasket den, ville problemet vært løst.
- Vi ser etter nummer 10. - Neste på venstre hånd.
- Det er ikke husnumre. - Det sa Stansfield. Der er det.
Til venstre, og så... Det er det der borte.
Her borte.
Det er her.
- Ikke noe strøm? - De må ha stengt den.
- Hva gjør du, mor? - Skremmer rottene.
- Jeg blir ikke hvis vi har rotter. - Gi deg, Belle.
Faren deres hater rotter. Han har drept alle gnagerne her om et døgn.
Belle, rommet ditt er oppe til høyre. Warren, ditt er rett overfor.
Det er kaldt her.
Jeg tenner i ovnen.
- Idiotene glemte fjernsynet igjen. - De sa i morgen.
- Det sier de alltid. - Ikke la det gå ut over meg.
- Snakk med dem selv. - Hva heter dette stedet?
- Cholong-sur-Avre i Normandie. - "Avre" er en elv.
Hva er Normandie berømt for bortsett fra landgangen i 1944?
- Camembert. - Calvados.
Det hadde de ved Rivieraen også, og de hadde sol.
- Det var det i Paris også. - Det er sant.
Men nå bor vi der de lager osten, så velkommen til virkeligheten.
Malavita?
Vær så god. Flink bisk.
- Skal jeg hjelpe deg med bagasjen? - Nei, jeg klarer det.
Få ungene i seng. De skal på skolen i morgen.
Jeg vet det ikke var deg, men jeg kunne ikke si noe.
- Hvor faen har du vært? - Tok en tur på eiendommen.
- Er den så stor? - Jeg ville bare orientere meg.
Og så prøvde jeg å hjelpe hunden å finne en plass.
- Jeg finner meg en i morgen. - Fint.
Ikke noe cornflakes, toast eller peanøttsmør.
Dere må klare dere med eple-donuts jeg kjøpte hos bakeren.
- Hvor ligger skolen? - Jeg tegnet et kart.
- Har vi samme navn? - Nei, vi er familien Blake.
I tilfelle.
- Håret ditt er fuktig. - Det går bra, mor.
- Ha en fin dag. - Ha det, far.
- Jeg elsker dere. - Jeg også.
Jeg ser meg om i byen, og handler.
- Ikke gå i morgenkåpe hele dagen. - På grunn av naboene?
- Nei, selvfølelsen. - Selvfølelsen min er helt fin.
Jeg er bare litt satt ut. Du har lettere for å tilpasse deg.
- Hva skal vi si til naboene? - La meg tenke på det.
Bare smil pent til dem til vi har funnet på noe.
Stansfield ba om at du ikke gikk utenfor porten før han kommer.
- Og ikke nevn Rivieraen. - Hvor er vi fra?
USA, skatt.
- Det lover ikke godt. - Dette er annen divisjon.
Vi rapporter i lunsjen.
- Vær så god. - Tusen takk.
Er det severdigheter i området? Et museum, et monument?
Det er et museum med pressemaskiner i Verneuil.
Og så er det St. Cecilia-kirken -
- med glassmalerier fra det 15. århundret.
- Kan jeg gå dit herfra? - Nei, det er 20 km til nabobyen.
Nabobyen.
- Er du yankee'en? - Hva vil du?
Hvis du er amerikaner, må du være rik.
Du må ha lest tykke bøker for å bli så glup.
- Han driter deg ut. - Skal du være frekk?
Kan vi komme til saken? Hva vil dere? Mobbing, beskyttelse, utpressing?
Har dere monopol, eller deler dere? Hva setter dere pengene i?
Velkommen til Cholong, yankee.
- Hva for noe? - Du beurre de cacahuète.
- Peanøttsmør. - Nei, slikt fører vi ikke.
Jeg bare spurte.
- Unnskyld, men hvor har dere pasta? - Nede i enden, etter hundematen.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Peanøttsmør. - Ikke rart amerikanere er tjukke.
- Peanøtter er apemat. - De tror de eier alt.
De befridde oss i 44, men siden har de overtatt landet.
For ikke å snakke om hjernevasken.
Barnebarna kler seg som dem, hører på samme musikk og ser tv.
Hvis vi hørte på dem, spiste vi burgere morgen, middag og kveld.
- De eier ikke smak. - De er uvitende.
- Det blir 92 franc. - Behold resten.
Ikke smak eller talent, men de er i det minste gavmilde.
- Er det godt? - Det er spiselig.
- Hvordan går rekognoseringen? - Fint.
De fire svina som prøvde seg på deg går i 12., og står for sommerfesten.
- Minn meg på å ikke delta. - Han der leder rugbylaget.
Han gjør alt for gode karakterer i matte -
- og er venner med Jimi Hendrix, som er forelsket i hun med hårbåndet.
Og goth-jenta styrer svartebørsen for sigaretter.
Sladretantene er søstre til svinet som klovner rundt borte i hjørnet.
- Ga han deg den blåveisen? - Ja, han skal få som fortjent.
Jeg vet hvor han er sårbar. Han trenger et anlegg til festen sin.
Den eneste som kan skaffe utstyret, -
- er ingeniørsønnen der borte, som sitter alene.
- Du kaster ikke bort tiden. - Det har jeg ikke tid til.
Velbekomme.
I 1931 kjørte bestefar en av de 200 Cadillac'ene -
- som Vito Genovese leide til sin kones begravelseskortesje.
I 1957 var far, Cesare Manzoni, en av 107 bosser fra hele landet-
- som deltok på Appalachian-møtet, som endte i en menneskejakt.
Kan dere se meg for dere på fabrikk?
Jeg kunne blitt lovlydig for å ergre far.
Men det var utelukket. Jeg overtok familiens forretning av fri vilje.
Selv nå, som USAs beste leiemordere -
- står klar til å kverke meg for 20 millioner, angrer jeg ikke noe.
For å være ærlig, så er jeg innerst inne smigret.
Flink bisk.
Roser må ha kjærlighet og oppmerksomhet.
- Har du akkurat flyttet inn? - Ja, i går.
Er du amerikaner?
- Er det bra eller dårlig? - Utlendinger elsker Frankrike.
- Skal du bli lenge? - Nei.
Vi flytter mye på grunn av jobben min.
Hva gjør du?
- Jeg er forfatter. - Forfatter?
Skriver du romaner?
Nei. En vakker dag, kanskje, -
- men akkurat nå skriver jeg en bok om invasjonen.
Det er et bestillingsverk. Det er derfor vi er her.
- Invasjonen, det er et stort emne. - Ja.
- Hva er innfallsvinkelen din? - Innfallsvinkelen min?
Marineinfanteriet. Det er en slags hyllest til dem.
Jeg trodde bare det var hæren.
Jeg drøfter grunntrekk ved hæren, og begynner med flåten.
Før de landet måtte de jo borde.
Jada. Du bruker nok et kapittel på operasjon Overlord.
Et enkelt kapittel holder nok ikke.
Det 314. infanteriets bedrifter i Taubenhof-
- var kronen på verket for meg.
Unge menn, for det meste fra Texas, hva?
Ja, de var skikkelige cowboys. Det er helt sikkert.
Klokken er fire alt. Jeg må inn. Barna kommer fra skolen snart.
- Hyggelig å møte deg. - I like måte.
Hvorfor faen sa jeg ikke at jeg skrev romaner?
Vinduet skildrer Sankt Martins liv.
Det er et glassmaleri fra det 15. århundret.
- Er du på sightseeing i området? - Nei, vi har akkurat flyttet hit.
- Ikke så langt herfra. - Velkommen, da.
Alltid hyggelig å ønske et nytt medlem av menigheten velkommen.
- På gjensyn. - På gjensyn.
Jøss. Det er utrolig. Jeg samler også.
Jeg begynte for bare et par måneder siden.
Den eneste jeg mangler er nummer 8 til PSG.
Jeg skal sjekke, men jeg tror kanskje jeg kan hjelpe deg.
Hvis du har det, gir jeg hva som helst for det.
Det er en avtale.
Hei. Vil du sitte på?
Jeg har sittet hele dagen, så jeg har godt av å gå.
- Vi kan bli kjent med hverandre. - Og vise deg byen.
Kom igjen, Miss Amerika. Bare en liten tur i den vakre byen vår.
Og så kan de øve på engelsken sin.
- Gått deg vill? - Jeg skulle visst svingt.
- Hvor bor du? - Rue des Favorites.
Det er flere kilometer. Det blir mørkt før du er hjemme.
Lukk opp døren. Vel?
- Bare en liten tur. - Du bestemmer.
- Kjører vi ut av byen? - Du må se parken der alle møtes.
- Liker du å bade? - Ja.
Miss Amerika slår dem i svime ved poolen.
Skynd dere nå. Jeg vil hun skal komme.
- Slipp meg. - Fint, jeg har øl.
- Nei, der borte. - Men da ligger vi i solen.
Gjør som dere vil.
- Er det ikke fint her? - Dere oppfører dere som snørrunger.
- Hva gjør dere? - Vi bare tar en liten pause.
Jeg må komme meg hjem. Det er litt mye første dagen.
Slapp av. Bare fem minutter, så vi kan bli kjent.
Au da...
Reis deg opp, reis deg opp, reis deg opp!
- Hjelp ham. - Gjør det du.
Er det sånn dere behandler damer, blir det ikke mye på dere.
Jenter er ikke leketøy man knuller i parken, okay?
Fremtiden deres avhenger av kvinner. Blåser dere i fremtiden?
Stell pent med dem, ellers har dere ingen.
Bilen min.
- Hei. - Mor har handlet for et helt år.
- Fant hun peanøttsmør? - Kødder du?
- Hei. - Hei, skatt.
Hvordan var dagen?
- Fin. - Det var bra.
ATTICA STATSFENGSEL, NEW YORK
En tittel og en forfatter. Mange bokstaver og mye penger på spill.
Du ba om is, Don Luchese?
Det er ikke ham.
Okay, jeg leter videre.
Det går bra.
- Hvordan var lærerne deres? - Faen så dårlige.
Vær så snill å unngå ordet "faen" i hver eneste setning.
- Vi er ikke i Brooklyn lenger. - Moren din har rett.
Du kommer ikke lenger unna Brooklyn enn dette faens møkkahølet.
Jeg åpner. Spis ferdig, og hjelp mor å vaske opp.
- Hvordan gikk første dagen? - Ganske bra.
- Noe å fortelle? - Ikke noe spesielt.
- Hva med barna? - De er bedre til å tilpasse seg.
Du har møtt naboen alt. Hva snakket dere om?
- Ikke noe særlig. Mest roser. - Du kan snakke om roser i timevis.
Jeg lurte på... Tenk om jeg var forfatter?
Det forklarer din rolige natur.
- Da sier vi forfatter. - Men hold deg til enkle emner.
Kioskromaner, barnebøker og denslags.
- En krigsroman, kanskje? - Nei. Noe mer?
De glemte fjernsynet, og vi mangler fem kasser.
Fjernsynet gikk i stykker.
Vi har bestilt et nytt. Kassene vet jeg ikke noe om.
Okay.
Mourad... Mourad Benkassem.
- Han hadde en liten butikk i Nice. - Han solgte italienske varer.
- Han er forsvunnet. Vet du noe? - Nei. Hvorfor spør du meg?
Fordi du banket ham. Hadde jeg ikke vært der, var han død.
Han prøvde å selge meg 12 hummere som han sa var ferske.
Da jeg skar dem opp, var de råtne. De kunne ha drept oss.
- Hva skulle du med 12 hummer, Fred? - Jeg bare handlet med noen naboer.
- Du skal ikke drive forretning. - Jeg ville bare tjene litt penger.
Hvorfor det? Skal du på ferie?
- Så du vet ikke hvor Mourad er? - Nei, men si jeg ikke vil betale.
Prøv å passe inn. Jeg er lei av å finne nye steder til deg.
- Kan jeg stole på at du prøver? - Så lenge jeg kan stole på deg.
Vet du hva som skjer når de finner dere?
Det er din oppgave å sørge for at det ikke skjer.
Så ikke prøv å gjøre det umulig.
Jeg er tilbake om et par dager. Jeg lar Cicco og Mimo passe dere.
Da kan jeg sove trygt.
- Hils Maggie. - Ja.
- Hva sa han? - Det vanlige gnålet.
Djaramambo, hva faen er det for et navn?
- Hei, Maggie! - Herregud!
Det er altfor mye. Sett dem der. Jeg setter denne ut.
Hei der. Ta litt mat.
Jeg er så glad for at du kunne komme.
- Willy! - For en fest.
Hei, skatt. Hvordan går det? Vil du ha noe?
Ja, en whisky.
Skal bli.
Godt å se deg.
Hva er det, skatt?
Nei...
I bakgården i Brooklyn.
- Jeg drømte... - Glem det, ellers får du ikke sove.
Ja... ja.
Ja.
Hadde jeg ikke opplevd det, kunne jeg aldri ha diktet det opp.
Bare jeg vet hva som er sant av det Stansfield fortalte alle.
Det er hans plikt å holde munn, men det gjelder ikke meg.
Drit i plikten. Jeg vil bare at sannheten kommer frem.
Fortelle hva som skjedde, selv om ingen leser dette.
Hvem er den megga?
Vil du hente en kopp kaffe?
Hun er mer interessant enn den megga jeg ser på nå.
Hører du?
Hører du ikke at jeg roper?
Dropp det italienske macho-pisset.
Jeg arbeidet.
- Hva gjør du med skrivemaskinen? - Jeg holdt på å skrive.
- Spar pisset til naboene. - Jeg holdt faktisk på å skrive.
Du kan knapt lese, og så vil du skrive en bok om landgangen?
- Du aner ikke hvem Eisenhower var. - Invasjonen var bare bløff.
- Jeg skriver noe annet. - Hva skriver du?
- Memoarene mine. - Jeg visste det.
- Stan syns det er en god ide. - Ja, som dekke.
Ikke i virkeligheten. Da er virkelig hundre og ett ute.
- Jeg sa ikke jeg skulle utgi dem. - Det håper jeg ikke.
Med bilde av deg på forsiden. Den store Giovanni Manzoni!
Jeg må få det ut. Det er godt å skrive sannheten.
Selv om det bare er jeg som ser det. Jeg må finne ut hvem jeg er.
Ikke i mitt gamle liv eller for FBI, men for meg selv.
Du kunne ha funnet på noe annet.
Å være gift med en forfatter er for mye av en pyntekone.
- Du kunne ha spurt meg. - I Sør-Frankrike var jeg arkitekt.
Hele nabolaget ba meg bygge bassenger og pizzaovner.
Glem det. Jeg ville satt pris på om du kunne vært rørlegger.
- Vannet er brunt. - Har du ringt etter noen?
Jeg har ringt. Han dukket aldri opp.
- Hvor skal du? - Jeg skal arbeide for deg.
Faen...
- Hei, karer. - Hei, Maggie.
Grillet paprika i olivenolje med masse hvitløk.
- Det er veldig snilt av deg, Maggie. - Det dufter som hjemme.
Har dere brød igjen? Hva venter dere på?
Du skulle komme kl. 9 og kommer ikke før til middag. Hva skal det bety?
Ja, jeg vet det. Er du sikker denne gangen? Fint.
Nei, jeg er her, men ikke la meg vente.
- Har Stan fortalt om grillfesten? - Ja.
- Jeg vet ikke hvordan Gio... - Fred!
Fred. Aner ikke hvordan han fant på det, men han vil det veldig gjerne.
Sjefen syns det er en god ide, så dere kan få venner.
Venner? Ikke noe banning, takk.
Det er så godt. Gid jeg hadde visst jeg skulle bo i Landet av Fløte.
På restauranten i kveld var det fløte i suppen, kalvekjøttet og eplekaken.
- For ikke å snakke om smøret. - De har smør i alt.
- Det er ikke engang naturlig. - Hva for noe?
Kroppen er ikke skapt for å oppta sånt mettet fett.
Smøret metter vevet, herder og legger seg som slagg.
Det gjør aortaen stiv som en stokk.
Olivenolje, derimot...
... kjærtegner oss inni og etterlater bare aromaen.
Det er sant. Det står om olje Bibelen.
Takk.
Hvorfor sier du ikke at du ikke vil ha saus?
- Vi skal jo tilpasse oss. - Ja, men det er grenser.
Jeg kan ikke vente til fars grillfest med ordentlig mat.
- Hvordan var formiddagen? - Travel.
LÆRERVÆRELSE
- Kult! - Hva har du til meg?
Takk.
Her er matteoppgaven din. Kan jeg regne med deg?
Æresord.
Her er meldingen om butikken din. Jeg kan lage en falsk.
- Hva skal du ha for det? - Vi deler markedet fifty-fifty.
Avtale?
Sitt stille.
Ta en rett før, så føler du deg som en hingst.
- Du er pervers. - Takk. Hva med deg?
- Ei jente tok det lyserøde penalet. - Fant du ut hvem det var?
Det tok litt tid, men det jeg klarte det til slutt.
- Du er sprø. - Takk.
Vet du hvem han er?
Han går på college. Han er vikar for Hvalen, mens hun er på barsel.
Han kom i går. Alle billigtøytene er i gang, så du har rivaler.
Dessuten er han besatt av matte. Han leser til en hard eksamen.
Mattenerden er jævlig irriterende. Sportsidioter tenker ikke så mye.
Hva legger du først merke til hos en fyr?
Øynene.
Hvordan er familien i nr. 12?
Moren er kleptoman. Hun er bortvist fra kjøpesenteret.
Faren har fått en bypass. Ellers er det ikke noe særlig.
Bortsett fra at barna går syvende klasse om igjen.
- Du er syk! - Faen, det er mor.
- Tror dere de kommer til grilling? - Slapp av, alle kommer.
- De vil se hvem dere er. - Det er helgens høydepunkt.
- Hva er det? - Calvados.
- Hva faen er Calvados? - Det er godt. Det varmer.
Som i gamle dager. Husker du dengang i Texas?
- Hei. Ramirez, rørleggeren. - Du sa fem minutter.
Som vi sier her: "Bedre sent enn aldri."
Takk.
Se på de rørene. De må være minst 100 år gamle.
- Så det forklarer fargen på vannet? - Det sa jeg ikke.
- Hva sier du da? - Det kan være en ytre årsak.
- Ytre? - Ja, hovedvannledningen.
- Men da må du på rådhuset. - Hva gjør jeg med rørene nå?
- Foreløpig ingenting. - Er det pengene, så løser vi det.
Penger løser ikke alt, men du er heldig hvis du har penger, -
- for dette kommer til å koste flesk, som vi sier.
Om ikke både hud og hår også, hva?
Hva bør jeg gjøre?
Ring kona mi, betal halvparten på forskudd og bestill ny time.
Vi er rørleggere. Min kone fører regnskap, og min sønn går i lære.
En stolt familie av rørleggere. Fedre og sønner i fem generasjoner.
- Gratulerer. - Takk.
- Hva arbeider du med? - Det skal jeg vise deg.
Al Capone sa:
"Å be pent med en pistol er bedre enn bare å be pent."
- Takk for alt. - Bare hyggelig.
Kan jeg få en ristretto? Kaffemaskinen vår gikk i stykker.
- Skal bli. - Takk.
- Ha det. - Ha det.
Hei, du.
Hei.
- Jeg trenger privattimer. - I matte?
- Er du ekspert på noe annet? - Jeg underviser bare i matte.
Bra.
Javel... Hvilket nivå er du på?
Er nivå eller motivasjon viktigst?
- Motivasjon. - Det er alt jeg har.
- Hvor er anlegget ditt? - Far nekter meg å låne det ut.
- Har jeg kommet hit for det? - Nei, for dette.
Hvordan kunne han brekke beinet sånn ved å falle ned trappen?
Trinnene er av stein, så de er temmelig bratte.
Ja, men det er ikke 200.
Han har like mange brudd som en som falt fra syvende etasje.
Han hadde veska over skulderen, så kanskje hammeren traff...
Det kan forklare ett eller to, men ikke tolv.
- Hvordan forklarer du tolv? - Jeg er ikke lege.
Jeg er forfatter.
Jeg kjenner ham. Han er en venn av min mann.
Men han har bart nå.
- Vet du hvor jeg kan finne ham? - Nei.
- Han har forsvunnet. - Du aner ikke hvor han kan være?
Leter du etter faren min eller den fyren?
I mitt yrke følger man alle spor. Det ene fører til det andre.
Hva med deg? Hvorfor er FBI på saken?
Det er et samarbeidsprogram mellom landene våre.
Får jeg se skiltet ditt?
Selvsagt.
De neste kapitlene viser at jeg er et motbydelig svin.
Jeg vil fortelle historien uten å skjønnmale meg selv.
Men i dette kapittelet vil jeg vise -
- at jeg er god hvis man ser godt etter.
Jeg vil bevise det med ti punkter, som i David Lettermans show.
Her er nummer 10. Jeg er alltid ærlig.
- Hvor faen er pengene mine? - Hva snakker han om?
Nummer 9. Jeg skylder aldri på andre.
Nummer 8. Får jeg oppdrag, utfører jeg det alltid.
ETSENDE
Nummer 7. Jeg viste aldri forakt for folk som fryktet meg.
Ikke rør dere på ti minutter. Forstått?
Nummer 6. Jeg forrådte aldri han som ga meg min første pistol.
Har du arbeidet for denne mannen?
Nummer 5. Jeg har aldri villet noen vondt.
Hallo? Hva skjer?
Det er greit.
Nummer 4. Jeg var lovløs, men bare de lovløse dømte meg ikke.
Nummer 3. Hvis man ikke sier meg imot, behandler jeg folk godt.
Ikke flere bilder. Forstått?
Takk.
Nummer 2.
Da jeg styrte bydelen min, ble ingen ranet der.
Folk levde og sov trygt.
Nummer 1. Jeg liker ikke å påføre smerte uten grunn, -
- jeg lever ut sadismen min når jeg har god grunn.
Vent, jeg er ikke ferdig.
- Jeg trodde du sluttet. - Jeg har det. Måtte bare ha en.
- Er det noe galt? - Ikke noe særlig.
Bare at jeg må pakke og flytte igjen fordi du har drept rørleggeren.
Jeg drepte ham ikke. Jeg kjørte ham på sykehus.
Hvorfor moste du ham? Eneste rørleggeren i mils omkrets.
- Han var uhøflig og lot deg vente. - Det overlevde jeg.
Han prøvde å snyte meg. Han ba meg skifte alle rørene -
- uten garanti for at det ville løse problemet. Sett deg i mitt sted.
Jeg ville ikke banket ham. Hvem skal ordne rørene nå?
Hvem skal bygge opp supermarkedet som brente ned den dagen vi kom?
Alle supermarkeder går opp i røyk hvor vi enn går.
Det kan være hovedvannledningen. Jeg spør borgermesteren i morgen.
- Skal du banke borgermesteren? - Nei, jeg vil til bunns i dette.
Jada...
Dette klarer vi. Ikke vær redd.
- Hva gjør du? - Jeg snakker med deg.
Jeg blir så opphisset. Du er så vakker når du blir sint.
Du er syk.
- Kanskje jeg bør gå til psykiater. - Psykiater...
- Du er psykiateren min. - Gud forby.
Jeg blir enda mer opphisset, -
- når du tenner brann overalt.
Hva mener du?
Ikke her, Gio. Kom igjen.
- Flytt deg. - Jo, her.
Og så gangen, og så slutter vi på kjøkkenet.
- Hvem er Henri, som du inviterte? - Har noen fortalt deg om ham?
Han ringte for å høre når festen begynte. Hvem er han?
Han er lærer på skolen. Han blir lærer.
Han skal snart ta eksamen, og har gitt meg privattimer.
- Privattimer? - I matte, mor.
- Fint. Har du kondomer? - Mor...!
- Hva er det? - Vi leser på lesesalen på skolen.
Og så? Lyst sniker seg innpå deg, skatt.
Den venter aldri på riktig tid og sted.
Første gang far din hoppet på meg var i kirken.
Det siste stedet jeg forventet å miste møydommen.
Jeg får det annerledes.
Jeg vil velge tid og sted, og det blir med mitt livs store kjærlighet.
- Har du bare kjøpt cola, skatt? - Det er det de forventer.
- Cola? - Nei, mat fra USA, full av fett.
De vil ha pornomat.
Du kan bare våge å snakke sånn så far din hører det.
Franskmenn er lei helsekost, dampede grønnsaker og tang.
De venter seg farger, støy og overflod.
- De vil ha rodeo og høye biffer. - Jeg vet ikke.
Stol på meg. Det blir kø som foran en bordell.
- Hele byen kommer. - Ja, det er visst en stor suksess.
- Ja, sjef? - Hvordan går det?
- Fint. - Jeg kommer om en time.
Gå bort på festen så lenge. Dere er jo naboer.
- Så gå bort på festen. - Okay.
- Hva sa han? - Vi skal på festen.
Jeg stoler på dere. Ikke ødelegg.
Vær høflige og vanlige, og ikke gjør noe rart. Har du ropt på far?
Han skal skrive ferdig kapittelet. Hva mener han med kapittel?
Aner ikke. Men hvis menneskeheten skal overleve, må ingen vite noe.
Hei! Velkommen! Så hyggelig at dere kom!
Så pene de er. Tusen takk. Jeg heter Maggie. Vi er naboer.
Gleder meg. Min sønn Warren. Vil du sette dem i vann?
Min datter Belle. Gleder meg. Velkommen.
Jeg er nysgjerrig på å smake en ekte burger laget av amerikanere.
Forhåpentligvis blir ønsket ditt oppfylt snart.
Nå legger du det sølvtøyet tilbake der du fant det, -
- ellers brekker jeg armene på deg. Jeg kommer straks.
Unnskyld. Finn far og si -
- at hvis han ikke tenner grillen nå, svir jeg av huset.
- Unnskyld meg. - Unnskyld forstyrrelsen.
Alle venter på at du tenner grillen.
- Er du okay? - Ja.
Det er heftig å skrive.
Det føles som om jeg har sett meg i speilet hele dagen.
- Går alt bra? - Ja.
Jeg tenkte på deg og broren din.
Jeg har ikke alltid gjort det som var riktig for dere.
Jeg har satt dere i en vanskelig situasjon.
Og det angrer jeg på.
Far? Far? Hva er det du sier?
Du er den beste faren noen kunne ønske seg.
- Er det sant? - Ja, for faen.
La oss ha fest, da.
- Alt bra? - Ja.
Du lager verdens beste pasta.
Med den pastaen skjønner alle at dere er italienere.
Jeg hadde i litt fløte for å lure dem.
Du har lagt på for mye kull for tidlig.
Det er ikke første gangen jeg griller.
Jeg lager bål av ved.
Kullet ditt har ikke god kvalitet. Du bør kjøpe det hos Michel.
- Eller bruke veldig tørt tre. - Du bør tømme den og starte forfra.
Man kan ikke både være flink til å skrive vakre ord og tenne bål.
- Hei, Stan. - Har du noe å drikke, Fred?
Jeg skal bare få fres på denne her, så møtes vi i baren.
Bare ta deg tid.
Om to minutter er maten perfekt stekt.
- Det har kommet mange. - Det er en stor suksess.
Det mangler et eller annet.
Du savner kosen med en mafiagjeng som sitter i skyggen.
Vis litt respekt, Stan. De var familien min.
Selv om jeg tystet på dem. Det var de beste årene i mitt liv.
- Wahlburg spurte etter deg. - Godt å vite at han er bekymret.
- Jeg hørte han kom inn i Senatet. - Det var hans store drøm.
- Han går på møter i Det hvite Hus. - Alle tiders. Hva ville han?
Han ville bare vite hvordan du... hva du gjør.
- Fortell at jeg skriver. - Jeg gjorde det.
- Det er det han er urolig for. - Ikke noe å være redd for.
Jeg har bare skrevet et par sider på måfå.
- Vil du fortelle hele historien? - Hvem kan fortelle hele historien?
Jeg må dempe det, ellers tror folk jeg har diktet opp alt.
- Vil du at folk skal lese det? - Da ville vært jålete.
Hva ler du av?
Jeg har ikke skrevet noe; plutselig er jeg berømt i Det hvite Hus.
Tusen takk for at dere kom. Det er hjemmelagde donuts. Ha det.
- Ha det. - Ha det.
- Kom han ikke? - Han sa kanskje.
Han har eksamen neste uke.
Jeg kjenner ham ikke, men du er litt av en tufs-
- hvis du foretrekker matte fremfor en vakker pike.
Når jeg er ferdig med ham, kan han ikke telle på fingrene mer.
- Ha det, Maggie. - Ha det, Stan. Takk for at du kom.
Du kjente Vinnie Vitale, hva? Ja, han var jo en av dine menn.
Augie Campana tystet på ham, -
- og blodbadet da vi kom for å hente ham, var et sørgelig syn.
Augie tystet på alle. Vi tok alle, takket være deg.
Du satte et godt eksempel, du var den første som tystet på familien.
Nå tror alle at du ligger ved et basseng et sted og soler deg.
Du ble vår beste reklame.
Takk for festen. Vi ses snart.
Bare hyggelig.
Faen...
Har du lagt merke til hvor mye far kan uttrykke med ordet "faen"?
- Sier du far er ukultivert? - Nei, bare gammeldags.
Han snakker for å bli forstått, ikke for at det skal høres fint ut.
Så "faen" kan bety "Hva faen har jeg rotet meg ut i?"
Eller "Nydelig pasta", eller "Han skal jeg nok få has på".
Hvorfor sitter han og skriver hele natten, -
- når han kan uttrykke alle følelser med ett eneste ord?
Som sagt viser prøvene at vannet er i orden.
Men vannet mitt er brunt.
Kanskje rørene bare et litt gamle.
- Hva med renseanlegget? - Det er nesten nytt. Se selv.
Jeg vet at rådhuset alltid er den perfekte syndebukken, -
- men vi har ikke gjort noe.
Noen ganger er det like ille som å gjøre veldig mye.
Hør her, mr. Blake. Jeg har ikke noe imot utlendinger.
Men du har akkurat ankommet. La oss løse problemene på vår måte.
Det kan ta litt tid, men vi finner alltid en løsning.
Det var meg en glede.
I like måte, borgermester.
- Du har blitt mye bedre. - Fordi jeg har en god lærer.
Kanskje, men du trenger ham ikke stort lenger.
- Når skal du ta eksamen? - Neste uke.
Og hvis du står?
Da drar jeg nok til Paris og finner meg jobb.
Okay, la oss finne noe litt vanskeligere til deg.
Vær så god, et turbinproblem.
Vannet er brunt når vi får det. Vi ligger sist i rekka.
Så hvorfor skylder alle på oss?
- Besøk den faktisk ansvarlige. - Med glede.
Gi meg et hint, så lover jeg at ingen plager dere mer.
- Kunstgjødsel gjør vannet brunt. - Gjødsel?
Det er ikke 50 gjødselfabrikker her. Det er bare en.
Beklager bryet.
Jeg vet at familien min er en tålmodighetsprøve, Jesus.
Men du vet at innerst inne er de ikke dårlige mennesker.
De bare trenger din veiledning, og jeg setter min lit til deg, -
- for jeg klarer ikke alt alene.
Amen.
Der fikk jeg en støkk.
Kirken er det eneste stedet der man ikke bør være redd.
Du har rett.
Det er ikke første gang jeg ser deg be her alene midt på dagen.
- Men aldri til messen. - Jeg kommer så ofte jeg kan.
Jeg ventet et sognebarn som åpenbart ikke kan komme.
Vil du skrifte i stedet?
Jeg?
Det er mange år siden jeg skriftet sist.
Da har du i hvert fall en ting å be om tilgivelse for.
Jeg vil tro du er bundet av en slags taushetsplikt.
Ikke noe jeg sier kommer ut.
Vi er bundet av noe langt mer hellig enn en taushetsplikt.
Skriftemålets hemmelighet. Ikke vær redd.
Kom.
- Warren, oppgaven din? - Oppgaven min?
Oppgaven din til skoleavisen.
En novelle på engelsk med ordspill og tvetydigheter.
Den skal i trykken i kveld, så ikke si du ikke har skrevet den.
- Selvfølgelig har jeg det. - Kan jeg få den?
Jeg har den i hodet. Gi meg fem minutter til å skrive den ned.
- Fem minutter og ikke et sekund til. - Det er mer enn nok.
Ordspill på engelsk...
Ny bil? Den er flott. Koser du deg?
- Hva spiller de i operaen? - Du ville ikke likt det.
De spiller "Boris Godunov". En historie skrevet av en russer.
Hvorfor ikke? Hvis den er "godunov" for deg, så er den god nok for meg.
Hvis den er "godunov" for deg, så er den god nok for meg.
Hvis hun ikke liker det, er det leit for henne.
EN LITEN HISTORIE PÅ ENGELSK
- Jeg har avisen! - Avisen!
Rolig, ingen grunn til å løpe.
Skatt! De trykket diktet til sønnen din.
Er det sant? Jeg leser det på flyet.
KENNEDY FLYPLASS
Gary! Gidder du å jobbe fem minutter om dagen bare for min skyld?
- Jeg har pause, sjef. - Lett på ræva før jeg tupper den!
Jeg er forelsket.
- Hvem er den heldige dama? - De kaller henne Frøken April.
Vent til sommeren.
Derfor må du fortsette.
- Hei, Morales. - Jeg har en pakke til deg.
- Hvordan er kneet? - Mye bedre, takk.
En pakke fra nevøen min. Det er kaffen min.
- Den må du smake, Morales. - Gjerne, men jeg må ordne noe.
- Jeg sparer litt. - Takk.
- En spesialitet hjemmefra? - En fyr fra Milano viste meg det.
Ikke så fløteaktig som irish coffee, mindre kvalmende.
Skål.
- Nå? - Det er godt. Nydelig.
- Er den ikke fransk? - Får jeg se?
Jeg har lært fire språk her inne, og har akkurat begynt på kinesisk.
Jeg drepte dem i Chinatown i flere tiår.
Jeg forsto ikke et ord, så jeg tenkte jeg skyldte dem det.
Ja, det er fransk.
"Hvis den er 'godunov' for deg, så er den... god nok for meg."
Hent Morales.
Vennligst bli med. Mr. Chambard vil snakke med deg nå.
Mr. Blake.
Ikke for å være uhøflig, men jeg er travel. Jeg skal rekke et fly.
- Kjører du motorsykkel? - Det har jeg alltid gjort.
Hva kan jeg gjøre for deg? Det er vel ikke det brune vannet?
- Jeg er redd for det. - Det er gammeldags tankegang.
- "Kjemikalier er lik forurensing." - Jeg er helt enig.
Men når jeg skrur på vannet, er det brunt.
- Jeg vil ha krystallklart... - Så kjøp vann på flaske.
Er det en ting jeg ikke liker, så er det å bli avbrutt.
Så jeg spør en gang til, og jeg råder deg til å høre etter.
Når jeg skrur på kranen, og vannet er brunt, -
- så vil jeg det skal være krystallklart.
- Hva kan du gjøre for meg? - Turbinen.
- Turbinen? - Ja...
- Pumpene stopper det. - Hvor er den turbinen?
Den neste beholderen... nummer fem.
Fint.
Nei! Barna mine!
Prater du om dette, er du aldri far mer.
- Hva gjør du? - Fordriver tiden mens jeg venter.
Hvor har du vært?
Jeg gikk tur med hunden.
- Har du lest manuset? - Jeg skal jo passe på deg.
- Kommer du ut av tårnet neste gang? - Nei, men det gjør Di Cicco snart.
Du forbauser meg, Fred. Du er ikke så ukultivert som du virker.
Det er litt rufsete, men du har din egen stil.
Jeg likte særlig skildringen om fredsforhandlingene -
- med familien Esteban etter feiden deres.
Dere gjorde en "innrømmelse". Det er en eufemisme.
Du kysset den stinkende colombianske ræva hans.
Vi har avtalt å ikke fornærme hverandre.
Hvis du ble her, ville du ikke vært fornærmet.
Men det du sier om meg er litt drøyt.
"FBI-vakthunden som har ødelagt mitt liv-
- de siste seks årene.
Han har kaldere øyne enn en råtten fisk.
Han ville slept sin egen mor for retten for å snyte på skatten."
For en omstendelig setning. Ta det rolig.
Du unndro deg overvåking. Det er nok til å avbryte vitnebeskyttelsen nå.
Det kan ikke vennene dine i Washington gjøre en dritt med.
Hvis du kødder mer, får du elektronisk fotlenke.
Overreagerer du ikke litt?
Handler alt dette om et par sider skrevet i en garasje ute i gokk?
Slipper dette ut, er du ferdig.
Vi skal alle dø, og la meg være ærlig.
Å dø for disse ordene er edlere enn den døden jeg har i vente.
Okay. Gi meg resten, så jeg kan lese det når du er ferdig.
Det er spennende.
Jeg kan ikke vente med å se hvordan den ender.
Belle, beklager. Det er en spesiell dag for meg.
Du har eksamen i morgen.
Ja, jeg må ta toget 19.15.
Så vi gjør ingen oppgaver i dag.
Det hadde jeg ikke tenkt.
Jeg har samlet noen oppgaver, -
- som du kan gjøre hjemme. Det er ligninger.
Jeg har noe du må løse.
Hva er vakrere enn selve livet?
Det fortærer ditt indre og får deg til å le og gråte hele dagen.
Får deg til å gjøre hva som helst, når som helst...
... hvor som helst.
Belle...
Og svaret er...?
- Faen...! - Gio!
Unnskyld, skatt, men pastaen din fortjener et godt gammelt uttrykk.
Den er så god at du bare kan si den er dritgod.
- Det er toppen av komplimentet. - Da klarer jeg meg fint uten.
- Den er bedre enn i New York. - Hukommelsen din svikter, skatt.
Tomatene er fra Spania. De smaker ikke noe.
- Er det tidlig Alzheimers? - Men du gjør et eller annet utrolig.
Nei, lengselen får hjernen til å gjenskape all den manglende smaken.
Hva er det med dere? Jeg prøver å gi moren deres en kompliment, -
- og så gnåler dere i vei. Hva feiler det denne familien?
Hva skjer? Hvor skal hun? Går hun fra bordet midt i maten?
- Jeg tror hun er litt forelsket. - Ja, i en mattenerd.
Og jeg er den siste som får vite det.
De har visst ikke gjort mer enn å kysse.
Greit, men tror han at han bare kan ringe når som helst?
- Det er greit, Gio. - Nei, klokken er nesten ni.
Det er ikke noe passende tidspunkt å ringe oss på.
Det er til deg, far.
- Ja? - God kveld. Det er mr. Lemercier.
Vi møttes på grillfesten. Jeg er engelsklæreren.
Ja, jeg husker deg.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg har drevet filmklubb i Cholong i nesten fem år.
- På frivillig basis. - Jaså?
En gang i måneden ser vi en film og diskuterer den.
Nå som vi har en amerikansk forfatter i Cholong, virker det-
- som en god anledning til å se noen amerikanske klassikere.
Jeg har en film i tankene som vil passe deg perfekt.
- Hva er det for en? - "Some came running".
- Av Vincente Minnelli. - Den med Sinatra eller Dean Martin?
- Begge to. - Hva handler den om?
En forfatter og krigsveteran reiser hjem med en uferdig roman.
- Spiller Frank forfatteren? - Ja.
- Jeg tenker på det og gir deg svar. - Det er snilt av deg.
- God kveld, mr. Blake. - Takk. Ha det.
- Hei, Fred. - Hvem er det?
- Di Cicco. Hva skal du tenke på? - Be Stan høre det og ringe meg.
- Er du riktig klok? - Du sa jeg skulle integrere meg.
Han virket som en grei kar, og jeg ville ikke bli upopulær.
Hvem har bedt deg bli populær? Du skal integrere deg diskret.
Hva skal du i en diskusjon om amerikanske filmklassikere?
- Det interesserer meg som forfatter. - Du er ikke forfatter.
- Du sa jeg hadde min egen stil. - Du vil bare redde ditt eget skinn.
Fordi jeg ikke vil leve som en zombie resten av livet.
Jeg har betalt dyrt for retten til å leve -
- et anstendig liv både fysisk, psykisk og intellektuelt.
Så jeg vil se filmen og finne noe interessant å si, -
- og du blir med meg på diskusjonen.
Da lover jeg å skrive pent om deg i memoarene mine.
- Du er gal. - Ja.
- Vi ses på diskusjonen. - Okay.
Ikke regn med at jeg kommer.
Takk for støtten.
- Hvordan går det, Don Luchese? - Jeg er på sporet av Manzoni.
Er du sikker? Vi har lett i hele Sør-Frankrike.
Jævelen gjemmer seg i Normandie. Dra dit og la ham få svi.
Han og hele familien.
Nøyaktig hvor er han?
JULES VALLÈS' SKOLEAVIS
Warren Blake!
Skynd deg nå! Heng i!
Kom igjen.
Warren Blake. Det er ikke stort å si på karakterene.
Du klarer deg godt jevnt over, så det er ingen problemer der.
La oss snakke om oppførselen din -
- og de 22 klagene jeg har mottatt.
Klager? Over hva?
Velg og vrak. Overfall, bestikkelse, mobbing.
Trusler mot elever, lærere og voksne.
Hvor vil du begynne?
Jeg vil snakke med advokaten min.
- Øya svir av å se på ham for lenge. - Hva gjør han?
Bare sitter ved skrivebordet.
- Hallo? - Det er meg, Belle.
- Jeg vet det, skatt. - Det er kjæresten.
- Hvordan gikk det? - Jeg fikk det jeg hadde lest på.
Jeg sjekket det etterpå og tror jeg fikk det meste riktig.
Jeg er så stolt av deg. Kommer du hjem i kveld?
Nei, jeg blir i Paris et par dager.
Far er i byen, og jeg må finne en leilighet.
Ikke for liten, da, og helst med badekar.
- Jeg har bare råd til en skoeske. - Greit, bare det er seng der.
Du er en deilig jente, Belle.
Du er fantastisk, og jeg glemmer aldri den opplevelsen.
- En opplevelse? - Ja, jeg mener...
- En utrolig øyeblikk. - Jeg ga deg hjerte og sjel.
Det har jeg aldri gitt noen før, og det kaller du et utrolig øyeblikk.
Du har rett. Det var mye mer.
Ja, det var mye mer. Jeg valgte deg, Henri.
Det er jeg ikke klar for. Familien min er ikke rik.
For en drittsekk. Ærlig talt, på telefonen.
Jeg kan ikke gi opp alt for... Prøv å forstå, Belle.
La oss vente et par uker. Kanskje vi kan treffes av og til.
- Fra dør til dør? - Belle...
Kjærlighet var det eneste -
- som kunne redde meg fra det vanvittige livet mitt.
Den var mitt eneste håp, og du knuste den.
- 17 år gammel. - Jeg skulle fiket ham opp selv.
- Det gjør man bare ikke. - Utrolig.
Et upassende ord, så låser jeg deg inne her i et år.
Slapp av, Stan.
Vi skal ikke presse noen. Vi skal se en film i Cholong-sur-Avre.
- Det er alt. Skal vi gå? - Nei, vi tar bilen min.
- Har du sett filmen? - Aldri hørt om den.
Jeg kom, fader.
- Du kan ikke være her. - Hva er galt?
Ditt skriftemål har plaget meg. Hvordan kan du leve sånn?
- Er ikke det formålet med å skrifte? - Familien din er rene ondskapen.
Og ditt liv er en ubrutt pakt med Djevelen.
Forlat dette hellige stedet, for Guds skyld!
- God fornøyelse. - Takk. Bra fremmøte.
Ja. Med bildet ditt i avisen hadde det vært fullt hus.
Skal du syte hele kvelden? Slapp nå av og kos deg.
Det er den første byturen i vårt lange vennskap.
- Vennskap? - Ja.
Du er nok den jeg hater mest, men vi har kjent hverandre i 9-10 år.
- Jeg er fri pga. respekt for deg. - Jeg, en venn? Du hater meg.
Hva så? Ta mine beste venner. Jeg drepte alle sammen.
Fleipa.
Unnskyld forsinkelsen, den skyldes tekniske problemer.
Dessverre, som så ofte før, -
- har cinemateket sendt oss feil film.
Da var det problemet løst. Jeg spanderer en drink.
Men i stedet har vi fått en annen amerikansk film som foregår i USA.
Og som newyorker kan mr. Blake sikkert bekrefte -
- filmens autentiske miljø, -
- hvis han altså vil gjøre oss den ære å bli?
- Jeg skal gjøre mitt beste. - Takk.
Takk for at du blir og ser denne andre filmen, -
- som også er et mesterverk.
En av de aller beste av den kjente regissøren Martin Scorsese.
Mine damer og herrer: "Goodfellas".
- Nok er nok. Kom igjen. - Ikke vær dum.
Vi vekker oppmerksomhet. De vil vite hva vi flykter fra.
Jeg sitter ikke og hører deg skravle om familiefilmene deres.
Det er en god film. En purk som deg må da elske gangstere.
Du runker sikkert til den. Du kan si det til meg.
Jeg lover at du vil like den.
Så lenge jeg kan huske har jeg alltid villet bli gangster.
- Du skremte vettet av meg. - Hva gjør du?
- Skal du noe sted? - Jeg har fått problemer.
FBI skal ikke skylde på dere, så jeg stikker av til Paris.
Jeg er 14. På tide jeg begynner i næringen. Far var 13.
- Vi har ikke legitimasjon... - Tror du jeg er amatør?
- Du overrasker stadig. - Ja.
- Det er perlene til mor. - Ja.
- Hvor skal du? - Til mannen jeg elsker.
- Javel. - Pass på deg selv.
Ja.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
For en...
For en vakker film, venner. Takk.
Nå tar vi en liten diskusjon, fullstendig uforberedt, naturligvis.
Mr. Blake?
Vær forsiktig.
Jeg har et spørsmål, mr. Blake. Når man bor i New York, -
- merker en at mafiaen er der, like tydelig som på film?
At mafiaen er der?
Kunne man møtt menn som de tre gangsterne på gaten?
På gaten?
I den første scenen er det en fyr til venstre...
... i gul skjorte som sitter omvendt på en stol.
Han var en ekte gangster.
En kaldblodig morder. Du kunne se ham på Hester og Mulberry.
Hver morgen drakk han kaffe, akkurat som da han var barn.
Faren hans banket ham og kastet ham ut.
Han var full av aggresjon, -
- og det er det som vekker mordinstinktet, -
- fordi man har fått så mye bank at man gir fullstendig faen.
Som 12-åring kom gutten i krangel-
- eller i diskusjon med en gutt fra et annet kvartal.
Det endte med at han banket ham ihjel med en stokk.
Han la hånden i kaldt vann.
Det er et uttrykk som noen mennesker brukte -
- når man drepte for første gang.
Hvorfor svarer de ikke? Er ikke barna hjemme?
Lyset er på på rommene deres.
Kom igjen.
Maggie er hjemme.
Ta telefonen...!
Hallo?
Bli kjent med hva som foregår i byen.
Det fikser vi.
Nei, vent. Det er sent alt. Jeg er utenfor.
Nei, gi deg. Er det sant?
Hei, Belle. Bare et øyeblikk. Hva er det med kjolen?
- Får jeg låne telefonen? - Den låner man ikke bort.
Ta brannvakta. Møt oss ved rådhuset. Vi fikser purken.
Han blir så utålmodig at han bare skyter ham. Bang, bang, bang.
Han har null styring. Hent Maggie og barna. Vi iverksetter plan B.
Mottatt.
- Hva skjer? - Vi drar i kveld.
- Hallo? - Det er Belle.
- Jeg spiser middag med far. - Jeg skal være kort.
Jeg ville bare si at jeg elsker deg, -
- og høre stemmen din en siste gang før jeg drar.
- Reiser du fra Cholong? - Ja.
- Hvor skal du? - Jeg skal til deg.
Det har vi snakket om. Vi må gi hverandre litt rom.
Min søster er her, og vi spiser, så jeg kan ikke snakke nå.
- Hva gjelder det? - Jeg kan ikke fransk.
Prøv det.
Fant det.
- Men jeg ringer om en uke. - Jeg ringer senere.
ALARM
Hvor mange er det på brannvakta?
- Ingen. Bare meg. - Gode nyheter.
Hei, karer.
- Har dere sett ungene gå ut? - Nei, de skulle være hjemme.
De må ha sneket seg ut. Barn på den alderen gjør det.
Vet du hvor de kan være?
Hvis de hadde fått mobil, kunne vi spurt dem.
Stan har iverksatt nødplanen. Dere drar i kveld.
- Gikk det dårlig på filmklubben? - Fullstendig katastrofe.
Paulo og Albert ved krysset.
Bernie og Tommy holder utkikk etter FBI. De må overvåke huset.
Mezzo, du dekker bakdøren, hvis de prøver å flykte den veien.
Billy og jeg klarer resten. Alle fornøyd?
- Hva skal vi synkronisere mot? - Hva er klokken nå?
- Hva er klokken i Frankrike? - Klokken er 24 om 15 sekunder.
Faen.
Hva var det?
- Politisentralbordet svarer ikke. - Hva foregår?
Har du det minste med det å gjøre, havner du i fengsel veldig lenge.
- Vi var sammen hele kvelden. - Nettopp. Alibiet ditt er for godt.
Jeg forbyr deg å forlate huset. Forstått?
Mannen min er hjemme.
Jeg leter etter ungene.
Vent.
Jeg kjører til politistasjonen. Hold familien i huset.
Javel. Du blir her.
Er det noen her?
- Sjekk kvartalet. Møt her etterpå. - Oppfattet.
- FBI er her et sted. Finn dem. - Skal bli.
Jeg skal bare pakke litt klær, -
- i tilfelle vi skal til Nordpolen, og jeg må finne barna mine.
Jeg lover at jeg kommer straks. Fem minutter.
- Fem minutter. - Takk.
De er her. De fant oss.
Jeg vet ikke hvordan, men det kryr av dem ute på gaten.
De er her.
- Det er ikke nummer på huset. - Det er der. Kom igjen.
En ryddejobb. Få familien ut.
Maggie er her, og barna er vekk. Bare Fred er i huset.
Ser du det, Malavita?
Hva nå?
- Fornøyd? - Veldig.
Vil du ut?
De sprenger huset!
Ta telefonen, Gio!
Ta telefonen!
Hva skjer?
Rolig.
Okay. Hør her.
Vi går ut bakdøren. Du venter et par sekunder.
- Du kommer ut når jeg gir tegn. - Hvor er barna mine?
Jeg vet ikke, men kom ut når jeg gir tegn.
Kom igjen.
Faen.
- Hva var det? - Bernie.
- Hei, Maggie. - Hei, Bernie.
- Gleder meg å se deg igjen. - Det er ikke gjensidig, Bernie.
Jeg ville helst bare skutt deg, -
- men etter det mannen din gjorde... Du kan reglene.
- Jeg må skjende deg først. - Jeg vet det.
Fy faen.
Hvis du ikke stritter imot, gjør det ikke så vondt.
Herregud. Jeg fant hunden, og den er såret.
- Hva gjør vi med den, Tom? - Ingen vitner.
- Hunden kan jo ikke sladre. - Bare skyt kjøteren.
- Det er en hund. - Ellers skyter jeg deg.
Slapp av og senk pistolen.
Skyt hunden.
Jævla svin!
Rolig.
Du er ingen liten pike mer, Belle.
- Faen ta deg. - Takk.
Faen...!
I morges var jeg verd 20 millioner. Nå er det vel det dobbelte.
Jeg har snytt døden så ofte at jeg ikke bryr meg mer.
Det er som å bli overrasket av uvær.
Du må bare unngå å bli truffet av lynet.
Men alt i alt var det en god dag.
Familiesamholdet er styrket, vannet i byen er ikke brunt mer, -
- og jeg vakte stor begeistring i filmklubben i Cholong-sur-Avre.
Det eneste som irriterer meg nå, er at jeg må skrive om hele boka.
Og vi må endre navn igjen. Faen også.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2013