Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Liv...
DET TAR ETT TRÄD HUNDRA ÅR
ATT GÖRA MED MIG SAMMA SOM MÖRKRET PÅ EN NATT.-OLIVIA GREY
Liv, vakna.
Kom igen! Skynda!
Kom igen! Skynda på! Vi är nästan framme!
Titta inte ned.
Se på mig.
Kom igen. Fortsätt.
Det är okej. Ta min hand.
Jag har dig.
AUGUSTI
Hej, miss Grey.
- Hej. - Är allt bra?
Tack.
Förlåt att du fick vänta.
Inga problem, sir.
Jag ville berätta I egen person -
- att du har konstant det högsta snittet din klass -
- vilket innebär, att I den här takten, -
- kommer du bli den som är tippad som kursetta.
Vad kul.
Jag trodde du skulle bli gladare.
Det är jag. Men det är ett helt år kvar, så...
Vart tänker du ansöka nästa höst?
Yale.
Jag har alltid tänkt plugga på Yale.
Ja, du har imponerande meriter, miss Grey.
Jag tror att du kommer få fantastiska möjligheter.
Om det passar, har jag gjort en lista -
- på skolor som kan vara goda alternativ till Yale.
Jag vet att om du anstränger dig så kan du komma in på alla.
I början av varje år, har vi oändligt med tid.
VÄLKOMNA TREDJERINGARE!
Du är bäst I vår klass.
- Du borde fira ikväll. - Det kanske jag är.
Jag vill inte fira något jag kanske är.
- Kom igen. - Det är måndag. Nej.
Som att vi låtsas att döden inte är på väg.
Vi kommer alla dö, inte sant?
Okej. Räck upp händerna
Vilka här kommer inte att dö?
Någon?
Döden är inte något som vi tycker om att tänka på, -
- men utan döden, så saknar vi sammanhang, -
- och utan sammanhang, har vi ingen mening.
Varför andas vi?
Jag vill att du ser dig runt nu.
Där har du din mening.
Individuellt, så kan vi inte skapa ett meningsfullt liv I relation till historien -
- utan tillsammans, med din grupp, din familj och vänner, -
- så kan du skapa ett meningsfyllt liv och lämna något bakom dig.
Låt oss be.
Okej. Nu ska vi definitivt ha fest.
Herregud, håll käften!
Det är inte för dig. Utan för gruppen.
Annars är mitt liv meningslöst.
Kom igen. Mina föräldrar är inte hemma.
Hemma hos dig. Ditt ansikte.
- Vad ska du göra med hennes ansikte? - Hålla en fest.
Brack sa att hon är bäst I klassen.
Säg det inte till Casey bara. Hon kommer ta det illa.
Okej.
- Amen. - Amen.
Och nu ett några ord från er tredjeårs-representant, -
- mr Matthew Grey!
Hallå.
Festen är för dig.
- Jag har något jag vill ge dig. - Tack!
Åh, nej. Vad?
Få höra det för våra tredjeringare!
Du måste klara en fest på en måndag för att få veta.
Vi kommer alltid vara tillsammans.
Hur långt sprang du idag, raring?
Bara runt banan och tillbaka.
Sprang du längst upp?
- Nej. - Varför inte?
Det är precis 8 kilometer.
Brukade springa där varje morgon.
Du är ung. Det borde inte vara ett problem.
Min rygg låter mig inte göra något nuförtiden.
Och jag bad dig sluta laga potatis.
- Jag börjar lägga på vikt igen. - Du älskar dem.
Ledsen att du har ryggont, pappa.
Olivia kommer att bli kursetta.
- Verkligen? - Matt...
Vad?
Raring, det är ju underbart.
Varför sa du inget?
För det är ett helt år kvar.
Vad kommer förändras?
Olivia, raring, du behöver inte vara så blyg.
Det kommer få människor att ta dig på större allvar.
Låt oss vara ärliga, du är vacker, -
- och det är det första och ibland det enda -
- som människor ser.
Precis som din mor.
Du då, Matthew?
Ska du låta din syster vara den smarta tvillingen, -
- eller spelar betyg ingen roll för representanten?
Nej, inte direkt.
Okej. Men bäst att du håller dig I skinnet, Mattie-ponken -
- för du kommer bli inbjuden till en förening första året.
- Tom! - Vad?
Det blev jag.
Jag behöll knappt mina betyg för jag festade så mycket.
Jag vet inte. Jag borde inte ha kommit.
Det är första skoldagen.
Du har rätt. Du borde gå hem och plugga.
Vi måste ändå avvänja Julian från dig.
Käften.
Liv, det här är din kväll, okej?
Jag tänker inte dricka.
Vi går hem tidigt. Allt ordnar sig.
Du måste bara göra mig en tjänst.
- Vad? - Ha roligt.
Hur ska jag göra det?
Bara mingla och dansa lite.
Nej!
Hur ska jag någonsin kunna vara utan dig?
Jag tror det ordnar sig.
Du kommer inte ens tänka på mig.
Det kommer du inte.
Vi vill hålla igång cirkeln.
Kom igen, ge mig en cirkel.
Okej. Kom så lämnar vi något bakom oss.
- Hur är läget? - Vad händer?
Kom igen.
- Där är han. - Kom igen.
- Vad händer, Dave? - Vad händer?
J! Bind fast den här tjejen och ge henne en shot -
- innan hon ångrar sig.
Var är dina föräldrar?
Vad är poängen med att köpa en husbåt, Cheryl, -
- om man inte kan använda den?
Lyllo dig.
Här.
Det är lugnt. Jag avstår.
Nej, Matt. Kom igen.
Jag kan köra hem.
Damer och herrar!
En sekund, är ni snälla, för att fira min underbara syster.
Herregud.
Må hennes styre av akademiska prakt förverkligas -
- utan att hon kollapsar I totalt misslyckande.
Liv!
- Tack, brorsan. - Skål, Liv.
Kom igen, allt.
- Matt! - Shit. Förlåt.
Hej, Casey.
- Hur är det, tjejen? - Bra. Du?
Bra.
- Hej. - Hej, Liv!
Grattis. Matt berättade.
Coolt.
Ja, ja. Coolt.
Kl. 23.45 vid bilen, okej? Var inte sen.
- Försök ha lite kul. - Okej.
- Hej. - Hej.
Här.
Jag borde hålla mig till en.
Kan vi bara stanna här?
Jag vill inte gå ut igen. Det är för högljutt.
Ja, vi kan stanna här.
Jag vill ha min present.
Okej.
- Förlåt. - Det är okej.
Du.
Det är låttext, jag lovar.
Jag vet.
Jag förstår poängen, men frågan är...
- Ja? - ...har du läst den?
Räddaren I nöden?
- Det är stötande. - Nej.
Jag pratar inte om, typ, "Jag är femton och ångestfylld..."
Petrovich. Vad händer?
Jag menar, jag läste den faktiskt.
Det sista stycket när han ser sin syster åka karusell.
Det är hjärtslitande.
Det är jättebra.
- Sa du jättebra? - Ja.
Herregud. Din hjärtlösa slinka.
Du förtjänar inte vad som finns bakom dörren.
Verkligen?
Shit!
Vi drar.
Jag visste inte vad klockan var.
Nu.
Jag fortsätter slå huvudet mot fönstret.
Väntar tills du lägger dig och blundar. Du kommer snurra.
Jag kan inte tro det.
Det var du som bad mig ha roligt.
Bara... Gör det inte.
- Du var du som lämnade mig. - Gör det inte.
- Så fort vi kom dit för Casey. - Liv...
Liv, håll käften, okej?
- Vad är ditt problem? - Du är.
Du drack lite och förvandlades till en idiot.
Vad hände, Matt?
Inget.
Han är som en familjemedlem.
Det är motbjudande.
- Det är fel. - Du bad mig ha roligt.
- Det var du som sa det. - Det gjorde jag.
Och du betedde dig som en full slampa.
Vet du vad? Det angår inte dig.
- Angår inte mig? - Angår inte dig!
Angår inte mig. Jag är din bror! Såklart det gör!
Ja, men du behöver inte se efter mig!
Vad?
Matt!
Kommer jag att dö?
Det var en olycka.
Jag älskar dit, Matt.
Jag älskar dig med.
Hej.
- Hur mår du? - Okej. Du då?
Var är hon?
Jag går upp.
Okej, raring.
- Raring. Hej - Hej.
- Här. - Nej, tack...
Ät något. Du borde äta.
Tack.
Olivia?
Jag har middag till dig.
Tack.
Det var inte meningen att putta dig.
Det var en olycka.
De dog för att jag rörde dem.
Mamman lämnade.
Hon lämnade dem ensamma.
Jag ville inte att du skulle se.
Kommer jag att dö?
Du kan inte dö, för vi kommer att dö samtidigt.
Jag lovar.
Lova mig, också.
Jag lovar.
Jag ropade bara på dig -
- för att se hur du mår.
Hur mår du?
Det har inte varit mitt livs bästa månad.
Miss Grey, din bror var en fantastisk ung man.
Jag kan inte uttrycka hur ledsna vi är för det du fått utstå.
Från förlusten vi alla känner.
Men att förlora en tvilling, det måste vara mer än svårt.
Jag är säker på att alla förstår att du halkar lite efter nu.
Har jag inte högsta betyg längre?
Olivia, det handlar inte om ditt skolarbete.
Dina lärare har försäkrat mig om att du hinner ikapp.
Vem gör det?
Du är en motiverad ung dam, inte sant?
Jag hinner ikapp.
Mr Brack, miss Hayden är här för att se dig.
Om det är något du behöver, -
- berätta bara.
BIOLOGI
Liv...
Liv, vakna.
Matt? Matt!
- Jag har saknat dig så! - Jag har saknat dig med.
- Lämna mig aldrig igen, okej? - Det gjorde jag inte.
Det gjorde jag inte. Var var du?
Håll bara om mig, okej?
- Håll bara om mig. - Okej.
Du lämnade mig här.
- Nej då. - Gör det inte.
Jag skulle aldrig lämna dig. Jag är här.
Liv, lovar du mig?
Jag är här.
Jag älskar dig, Liv.
Jag älskar dig med, Matt.
Punnettkvadrat, -
- ett diagram som används för att förutspå avlingsexperiment.
Det används för att avgöra sannolikheten för en avkomma -
- att ha en viss genotyp, som ögon.
Så I den här kvadraten, vad skulle genotypen vara?
Liv?
Liv.
- Vad? - Diagrammet.
Någon annan?
Casey.
Blå. Båda barnen skulle få blå ögon.
Bra.
Helvete!
Hur får du det alltid se så enkelt ut?
Jag avskydde dig så för det.
Det verkade aldrig som du brydde dig.
Så det kändes som att jag behövde bry tillräckligt för båda.
Det kändes som att jag fick bära på en tung börda.
Och nu ser jag att jag inte var...
Vi bar båda på den, så det var lätt, -
- och nu när du är borta, så är allting så tungt.
Det är för tungt för mig att bära själv.
Jag kan inte vara här själv.
Jag kan inte vara här utan dig.
Jo, det kan du.
Men du måste inte.
Vill du hjälpa mig plugga?
Ja?
Vad är det här?
Vad är det, biologi?
Okej. Biologicharader.
Kom igen. Du vet hur man gör.
Sätt dig.
Låt mig ta den här.
Okej.
- Vad gör du? - Är du seriös?
Det är ju RNA-transkription.
Kom igen.
En timma till, så kommer du sätta provet imorgon.
Jag lovade dig.
Visst gjorde jag?
Ja.
Okej.
Så här ska vi göra.
Välj dina ord, och om du får alla rätt, -
- så äter vi kakdeg!
Okej?
För jag tänker äta det nu, för att jag är utsvulten, -
- och du får se på och dregla.
Okej? Välj dina ord.
Jag saknar rasterna också.
Vi måste inte prata.
Jag vet inte.
Just nu, så känns det okej. Det är okej att prata.
För det känns som att han har hemlängtan eller...
Jag vet inte, som att han är I en annan klass eller...
Som att hela dagen kommer gå förbi -
- och jag missade honom bara för att han gick på toa, -
- eller att han gick runt hörnet precis, men...
När jag kommer hem igen, så kommer han sitta där, -
- mitt emot mig vid middagen.
Precis som varje dag och kväll, som jag någonsin varit med om.
Han är alltid där, vid min sida.
Hur länge har du haft ditt hundtands-halsband?
Sen jag var 10.
Det skrämde mig alltid lite.
Varför?
För att den blev tokig.
Att en morgon, kan något som man älskar så -
- vakna upp och försöka döda en.
Han var bara gammal, tror jag.
Min farbror var så ledsen när vi avlivade hunden.
Han ville bara ha något som minne.
- Det är en fin sak. - Ja.
Den har alltid gett mig tur.
Jag tror inte jag sett dig ta av det.
Aldrig haft en anledning.
Jag måste gå och repa.
Kan vi fortsätta med det här?
Prata, inte prata.
Ja.
- Håll honom I säkerhet för mig. - Det ska jag.
Du...
Jag vill fortfarande ha min present.
Vill fortfarande ha dig.
OKTOBER
Katie, bra jobbat.
Casey.
Lite hårdare nästa gång.
Liv?
Kul att se dig här igen.
Jag sitter just och äter middag.
Jag ringer dig om en timma.
Hur går det I skolan, raring?
Bättre. Jag har kommit ikapp.
Det är bra.
Okej. Tack.
Herregud! Att jag glömde.
- Vad? - Att köpa godis.
Har du kvar på ditt skrivbord?
Ignorera dem bara. De kommer att försvinna.
Kan du sätta dig, är du snäll!
Jag skulle vilja äta middag med min familj ikväll.
Du, pappa?
Får jag gå hem till Julian ikväll?
Vad? Ikväll?
Det är vardag.
Pappa, det är halloween.
Alla är ute.
Jag har gjort klart alla mina läxor, -
- och jag lovar att jag komma ikapp mer I helgen.
Det här är inte likt dig.
- Vad? - Att gå på fest.
Det är ingen fest.
Hon sa att hon är klar med allt, Tom.
Står du på hennes sida?
Jag vill inte se henne hänga på sitt rum längre.
Jag måste inte gå. Jag ville bara hänga med honom lite.
Om Julian eller hans vänner vill komma hit och hänga, -
- så är det mer än välkomna.
Jag förstår inte att hans föräldrar låter honom hålla ännu en fest.
Samantha, snälla, kan du hämta mitt godis från mitt skrivbord?
Bus eller godis!
Okej.
Men jag vill att du kommer hem tidigt. Förstått?
- Självklart! - Före midnatt.
Ja.
Ja, sir. Jag lovar.
Tack, pappa.
- Hej. - Hej.
Ska du gå?
Ja. De sa ja.
Gå. Ses I bilen om fem minuter.
- Okej. - Tack.
Du har jobbat hårt den här veckan.
Gå och ha roligt.
Jag vill inte gå in utan dig.
Du är aldrig utan mig.
Du skrämde mig.
Kom och dansa med mig.
Ja. En sekund bara.
- Hej. - Hej.
Hej.
Förlåt. Det är ditt.
Okej. Här.
Jag köpte dig en drink.
Tack.
Jag la något I den.
Skojar bara.
Det är så högljutt här inne.
Vi kan väl gå ut och ta ett bloss.
Nej, det är okej.
- Är du säker? - Ja, det är lugnt. Tack ändå.
- Tack för drinken. - Okej.
- Ses senare. - Ja.
Jag tänkte att jag kunde försöka igen med din present.
Förlåt.
Någon dag -
- kommer vi att tillbringa mer än fem minuter tillsammans.
Jag vet.
Jag vet. Okej? Förlåt.
- Mår du bra? - Ingen fara.
Jag borde inte kommit bara.
Jag är glad att du tar hand om honom.
Jag hoppas verkligen att han tar hand om dig.
Jag är ledsen.
Jag är ledsen, jag måste verkligen gå.
Jag är ledsen.
Ledsen att det tog sån tid.
Vad är det? Hallå?
Det tog en evighet.
- Det är okej. - Jag var korkad. Förlåt.
Det är okej.
Andas.
Andas. Det är okej. Jag är här.
Jag är här.
Ditt smink är fint sådär.
Herregud!
Herregud.
Nej, nej.
Nej, nej. Hallå.
Dina ögon.
Tack.
Jag är förvånad att du var ute så sent en vardagskväll.
Hur mår du, Olivia?
Jag mår bra.
Förlåt. Jag är lite trött bara.
Hur går det med dina ansökningar?
Det går bra.
Jag valde att inte ansöka tidigt till Yale, -
- så jag kunde ansöka till alla skolorna du rekommenderade.
Dina lärare säger att du kommit ikapp -
- med alla dina uppgifter och prov.
Så jag är fortfarande tippad som kursetta?
Jag är imponerad av din hängivelse, Olivia.
Fortsätt så.
Köttet blir kallt, Samantha.
Jag tänker plugga.
Jag är trött.
Kom igen, Liv.
Vad skriver vi om?
02.27 Saknar min lilla rödluva
Låt honom inte distrahera dig, okej?
Alla I vår ålder I hela landet skriver sånt.
Det är spännande. Hur ska du göra ditt annorlunda?
Jag vet inte.
02.28 Insåg att jag messade dig
02.30 på morgonen! Ledsen, inte ledsen.
Liv, hallå.
- Vad? - Lägg ned den. Koncentrera.
- Det gör jag! - Nej, det gör du inte!
Du sitter och funderar på ett roligt sätt att svara honom.
Lägg ned telefonen!
Berätta nu...
Vad ska vi skriva om?
- Jag vet inte! - Vad ska vi skriva om?
- Jag vet inte!
Okej.
Upp med dig.
Matt.
Upp med dig!
Du väntar alltid.
Väntar alltid på att alla andra ska gå innan du ändrar dig.
Jag har mens.
Jag måste prata med dig.
Okej. Om vad?
Du ser sjuk ut.
Jag mår bra.
Många är oroliga för dig.
Okej.
- Om du vill prata, så kan jag... - Gör det inte.
Okej. Jag vill prata.
Jag förlorade honom med.
Jag menar inte att det är samma sak, -
- men det vore kul att kunna prata med dig.
Okej. Men jag är inte här för att få dig att må bättre.
Förlåt mig.
Vad vill du prata om?
Den kvällen.
Sa ha något till dig?
Som vad?
Om mig. Om vad jag sa.
Snälla, jag måste få veta.
Snälla.
Jag minns inte riktigt.
Okej. Vi bråkade I bilen -
- och sen krockade vi.
Det var mitt fel.
Han var arg på mig.
Vad pratar du om?
Vi pratade och flirtade, -
- och jag trodde äntligen att det skulle vara början på något, -
- och jag var så glad.
Sen försvann han.
Jag menar, han var där, men han var...
Han var någon annanstans.
Han sa att det var ett misstag.
Man ser inte på någon på deras knän och säger så!
Jag ville bara säga något elakt.
Jag ville bara säga något för att såra honom.
Vad sa du?
Jag sa, "Hitta din syster då. Det är hon du verkligen vill..."
Låt mig gissa.
- Hej. - Hej.
Jag tänkte precis lämna ett meddelande.
Hur är läget?
Jag har ringt dig.
Jag vet. Förlåt. Jag har varit lite sjuk.
Ja, det har alla.
Jag pratade precis med Casey, och hon kommer knappt ur sängen.
Mår hon bra?
Ja.
Hon sa att det hjälpte att stanna hemma.
Mår du bra?
Va?
Jag sa, mår du bra?
Casey stannade inte hemma idag. Jag såg henne på baletten.
Hon kanske gick hem tidigt, men hon var inte på imorse.
Hon sa att hon sov hela dagen.
Liv?
Ja.
Vill du att jag ska komma förbi?
Nej. Jag vill inte att du kommer hit.
Jag menar, du kan komma hit.
Jag kan laga soppa till dig.
Låt mig ta hand om dig.
Vart ska du?
Jag trodde du och pappa skulle ut på middag.
Han ställde in.
Varför?
Jag ska bara hem till Julian.
Han vill hjälpa mig med matten.
Har du ätit?
Jag lämnade lite pasta till dig.
Det har jag. Det var jättegott.
Du, mamma. Mår du bra?
Jag mår bra, raring.
Hälsa Julian, okej?
- Hej. - Hej.
Ja, jag ville att det skulle vara trevligt.
- Tack. - Ja.
Husbåt?
Japp.
Man kan tro att jag är föräldralös.
Du...
Har du ätit?
Det är ingen fantastisk soppa, men den är nog hemsk kall.
Jag är inte så hungrig nuförtiden.
Okej.
Jag saknar honom, du vet.
Jag tänker på honom.
Vi var inte så nära längre, -
- men jag har aldrig känt någon som dött.
Inte jag heller.
Jag antar att det är tur.
Det känns inte så lyckosamt.
Liv...
Jag saknar honom verkligen.
Jag kan inte tänka mig hur mycket du gör det.
Men jag är här för dig.
Vad du än behöver, så ordnar jag det.
Förlåt.
Nej, det är lugnt.
Jag tror den försöker säga något.
Ja. Jag tror jag är lite hungrig.
Här.
Är den hemsk?
Nej. Jag menar, det är soppa.
Nej, det är glorifierad burksoppa.
Jag är ledsen att jag inte varit här mer.
Nej, det är ingen fara.
Det stämmer inte.
Jag har pratat med människor på ett nytt sätt.
Det är som at...
Som att en del av mig inte kan komma nära nog att se dem.
Det gör det svårt att bry sig.
Jag då?
Jag ser dig.
Ibland finns det bara något I vägen.
Vad?
- Är det jag? - Förlåt.
Du, vad händer?
Inget. Jag är ledsen.
Jag mår bra. Förlåt.
Det är okej.
Kom.
Herregud.
Förlåt.
Om du inte vill, så gör det inget.
- Nej, det är inte det. - Det är okej.
Du är så vacker.
Vill du att jag ska gå, så du kan vara ensam?
Nej.
Jo. Det är du.
Du måste veta att jag ser att du inte tar hand om dig själv.
Låt honom inte distrahera dig, Liv.
Vad menar du?
Liv, jag oroar mig för dig.
Nu vill han se efter dig.
Jag mår bra.
Jag saknar honom med.
Du får inte använda mig för att kunna ligga med min syster.
Kan vi inte prata om honom, tack?
Han ska börja på college.
Han kommer träffa andra tjejer.
Smartare, snyggare tjejer som inte är lika galna som du.
Vad händer nästa år?
Han kommer lämna dig, Liv.
- Vad menar du? - När du flyttar.
Liv...
Jag gillar dig.
Jag har gjort det så länge jag kan minnas.
Han kommer att såra dig, Liv.
Han sårar dig. Jag vet det.
Jag vill bara inte bli sårad.
Nej, jag skulle aldrig göra dig illa.
Jag kommer aldrig lämna dig för jag älskar dig.
Liv, jag älskar dig.
Jag vill ha dig.
- Är du säker? - Ja.
Okej.
- Vänta. En sekund, okej? - Okej.
Shit!
Du borde inte vara här nu.
- Vill du att jag ska gå? - Snälla, inte nu.
- Bara försvinn, ett litet tag. - Liv. Lyssna på mig, -
- du kan inte välja när jag ska vara här, okej?
- Det är inte så det funkar! - Försvinn bara lite, snälla.
- Nej! - Matt!
Behöver du verkligen hans kärlek så illa?
Konstigt.
Få se hur länge du klarar dig utan mig den här gången.
Matt!
Förlåt. Jag menade inte...
Jag tror att du kanske borde gå.
Snälla. Låt mig bara...
Okej. Nej, du behöver hjälp!
Julian.
Förlåt. Jag vet inte hur eller vad, men du behöver hjälp.
Jag vet att det har varit skruvat det här året...
"Skruvat"?
Det är inte mitt fel.
Jag kan inte låtsas som att det är okej att du säger så.
Men allt innan det var okej?
Ja, jag...
Liv. Liv!
Skaffa hjälp.
Dra åt helvete!
Jag har inte gett er mycket uppgifter under lovet, -
- men snälla, läs lite.
Jag är taggad för er skull.
Jag vet att ni alla skickat in era college-ansökningar.
Grattis till det.
Men speciellt till er som väntar på tidigt antagande, -
- ta det lugnt.
Njut av er ledighet.
Njut av era familjer. Vila upp er.
Ni har min email, skriv gärna.
Vi ses I januari.
- Ta era uppgifter innan ni går. - Du, Casey.
- Case? - Hej då, allihop.
Hej då. Bra jobbat. Vi ses efter lovet.
Olivia. Jag skulle vilja prata med dig.
- Bra jobbat, alla. - Hej.
Det här är inte du.
Tja, mitt namn står där.
Du har aldrig fått lägre än ett A-på ett prov hos mig, någonsin.
Du hinner ikapp med allt. Du blir dig själv igen, och nu det här?
Han tycker att du inte anstränger dig nog.
Vad står på?
Vad?
Är du hög?
Nej.
Några andra lärare har uttryckt sin oro.
- Om mina betyg? - Nej, om dig.
- Vadå? - Om att du inte är dig själv.
Du sa det precis. Vem är jag då?
Vill du veta vad jag tror? Du är överarbetad.
Jag tror att du tagit dig an för mycket.
Kan vi gå? Jag är utsvulten.
Jag klarar mig.
Kan jag hjälpa dig?
Jösses, det här igen?
Jag klarar mig, tack.
Jag måste ringa dina föräldrar.
För att jag fick ett dåligt betyg?
Nej, för att jag tror du behöver hjälp.
Med vad exakt? Plugga?
Jag oroar mig inte för dina betyg.
- Verkligen inte. - Så vad handlar det om?
- Okej. - Du säger att jag behöver hjälp, -
- så jag måste förstå varför jag behöver så mycket hjälp.
Jag oroar mig för din hälsa.
Håll käften!
Jag är inte din fiende, Liv.
Han är det.
Vet du vad?
Visst.
Ring dem.
Du kan väl berätta för dem, -
- att allt annat som kommer vara hemskt nu I jul, -
- så måste de oroa sig deras återstående barns betyg.
För jag tror verkligen att min familj behöver en sak till att sörja.
Liv.
Liv, du lovade mig.
Du lovade mig.
Vad fan gör du?
Hallå?
Förlåt.
Mår du bra?
Vi klarade det.
...att ta ditt samtal.
Lämna ett meddelande så återkommer vi.
Tack.
Hej.
Craig Donovan här igen.
Jag vet inte om ni sett mitt andra meddelande, men...
Jag förstår att högtiderna är hektiska, -
- men jag skulle verkligen vilja tala med er om Olivia.
Ni kan ringa närsomhelst på min privata mobil,
619-178-1974. Tack.
Meddelande raderat.
Det här är årgång 1959.
Den är ganska fin.
Livvy! Kom hit, hjärtat.
Hälsa på Harvey och Kate.
Hej.
God jul, raring.
Du gjorde bra ifrån dig med buffén.
Hon är som jag. Trådsmal tills jag var 30.
Jag kan inte äta sådär längre.
Berätta vad du gjorde idag, hjärtat.
- Pappa... - Hon ansökte till 20 skolor.
Alla Ivy League-skolor, plus systerskolorna, -
- och troligtvis fler jag inte känner till.
Men Yale är den enda hon bryr sig om. Eller hur?
Smal-Fia drar verkligen sin vikt.
Glöm inte efterrätten, hjärtat.
Jag tog med fyra pajer och glass, som vi definitivt inte borde äta.
Jag glömde bort dem.
Jag går och tar ut dem.
Whole Foods.
Hallå.
Ja, hallå, mr Donovan.
Hallå, det är dags att fira.
Kom hit.
Kom ut.
Du gjorde det, Liv.
Du motbevisade dem alla.
Och nu ska du motbevisa dig själv.
Okej.
Sätt dig.
Det är okej.
Matt, Matt...
Liv, jag är här.
Det är okej. Jag är här.
Okej?
Det är okej.
Jag är här, det är okej.
Okej?
Ja.
Känns bra, eller hur?
Jag är stolt över dig.
Jag sa ju att vi skulle komma härifrån, eller hur?
- Kom igen. - Matt, vad gör du?
- Det är okej. - Matt, nej, snälla.
- Hallå. - Snälla, tvinga mig inte göra det!
Hallå. Det är okej.
Lugn.
Det kommer inte att försvinna, Liv.
Det kommer inte att ta slut efter examen.
Tror du pappa plötsligt kommer att låta dig göra vad du vill?
Det gör han inte.
Du ska gå på hans skola, ta över hans företag, -
- precis som han ville se mig göra.
Hallå.
De kommer aldrig att älska dig.
Inte som jag gör.
Hallå, se på mig.
Hallå, det är okej.
Det är okej.
Liv?
Så där, jag har dig.
Jag har dig.
Okej?
Jag har dig.
Jag ville bara se dig fri.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Kommer det att göra ont?
Inget kommer att göra ont igen.
Du måste göra det här, Liv.
Du lovade mig.
Tom!
Hon klarar sig, eller hur?
Du brydde sig aldrig om henne..
Brydde dig inte ens om vad hon ville I livet...
Mamma!
- Vad handlar det om? - Det handlar om kontroll.
Pappa!
- Snälla! Vad... Nej! - Håll hennes arm. Stadigt.
Matt!
Snälla, lämna mig inte.
Dags för mat.
Om du missar en måltid, Olivia, så måste du dricka måltidsersättning.
Jag kan inte röra mig.
Det är din medicin.
Jag dreglade jämt de tre första veckorna.
Du måste bara tvinga dig själv sitta upp.
Din kropp kommer vänja sig.
Du existerar inte ens för mig!
Du existerar inte ens!
Du är ingenting.
Du är skit!
Betsey, vad har du?
Inget.
Får jag se
Det är en bok.
- Betsey? - Nej, det är min.
- Betsey. - Det är nyttigt. Okej?
Jag läser inte om kalorier eller recept.
Jag ser inte på modeller.
Det är en hälsotidning.
- Det är en utlösare. - Allt är en jävla utlösare.
Minns du när du först började avstå från mat, Olivia?
- Jag vad? - Raring, -
- vi ser dig knappt äta längre.
Jag äter.
Frukt och bara en del av din middag.
Jag äter I skolan.
Du måste skaffa lite kött på benen, flicka.
Ja. Order från pappa, flicka lilla.
Okej.
Jag förstår att jag måste lägga på vikt.
Så hur mycket måste jag gå upp innan jag får åka hem?
Har du känt dig extra stressad eller ängslig det senaste året?
Dags för mat, Olivia.
Sluta. Jag behöver inte det där.
Jag är inte speciellt hungrig.
- Är du säker? - Ja.
Får jag äta det på mitt rum?
Jag skaffar dig en shake.
Jag är ledsen.
Matt...
- Jag är ledsen. - Håll käften.
Jag vill inte heller vara här, men vi är här tillsammans åtminstone.
Här...
Ta den. Jag är inte hungrig.
Jag bad dig hålla käft, Liv!
Jag vill inte höra din röst! Förstår du?
Vi kunde vara ute, okej?
Det är ditt fel! Det är på grund av dig jag är här!
Vi hade en chans att vara fria och du kunde inte ta den.
Du var för rädd.
Nu är vi här.
Är du klar, Olivia?
Ut!
Avstår att äta och avstår ersättningsdryckerna -
- tvingar oss att tvångsmata dig.
Jag ska dricka den!
Du fick det alternativet, Olivia.
Vad?
Jag sa att jag ska dricka den!
Du är själv ansvarig för det här.
JANUARI
Det här är din session, Olivia.
Vi måste inte prata om du inte vill.
Det är stället är galet.
Det här stället är galet.
Varför?
Jag sa till henne att jag skulle äta.
Och sen gjorde du inte det.
Tja, medicinen ni matar mig mig har gjort mig illamående.
Då kanske du ska bli tvångsmatad tills du inte mår illa längre.
Du har inte ätit normalt på flera månader.
Du kanske inte känner dig hungrig längre.
Jag blir hungrig. Jag bara...
Vad?
Vad händer när du blir hungrig?
Jag var väldigt upptagen det här året.
Jag hade mycket att göra, så jag glömde.
Du glömde bort att äta?
Du och din bror gjorde mycket tillsammans, inte sant?
Ni hade samma vänner, hade liknande scheman.
- Ja. - Delade ni bil?
- Ja. - Ja.
Efter hans bortgång, så måste det blivit svårt att göra det själv.
Frågar du mig om det var svårt att göra saker efter olyckan?
Jag frågar hur du gjorde allt du brukade göra med Matt, ensam?
Jag gjorde det bara.
Han luktar till och med skit.
Är något roligt?
Nej. Inget är roligt längre.
Minns du blev så upptagen att du glömde bort att äta?
Jag glömde inte alltid.
När du började dra in på det.
- Det gjorde jag inte! - Men du gömde mat, eller hur?
Mat som du sa till din familj att du åt?
Du gömde det bakom ett träd.
Ett träd som hade betydelse för dig och din bror.
Han tror att han kan vår historia, Liv.
Gömde du maten så du inte behövde äta den?
- Nej. - Försök inte ens.
Varför då gömma mat?
- Jag gömde maten... - Få ut oss härifrån!
Fanns det en anledning till att du började?
En röst som sa åt dig att inte äta?
- Vad pratar han... - Vad?
Hör du en röst som säger åt dig att inte äta?
Nej.
Hör du en röst som ber dig göra andra saker?
När du ska jobba, sova, prata?
Skojar han?
Har inte alla en röst som säger åt dem vad de ska göra?
- Visst. - Ens samvete?
Säger ditt samvete åt dig att inte äta?
- Nej. - Vem gör det då?
Varför frågar du det?
För att människor med ätstörningar -
- beskriver ofta en röst I deras huvud som låter annorlunda.
- Jag har inte ett problem med mat. - Det handlar inte riktigt om mat.
Känner du dig maktlös? Överväldigad?
Ja, jag känner mig ofta stressad och rädd.
På grund av skolan.
Nej, på grund av allt.
När du känner dig stressad eller rädd, vad hjälper dig mest?
Liv, jag vill gå. Jag vill gå nu.
- Jag vill åka hem. - Nu.
När kan jag åka hem?
När du äter, Olivia.
Okej. Då ska jag det. Jag lovar.
Jag måste bara göra det ensam på mitt rum, snälla.
Du har historik I att sabotera mat, genom antingen förstöra eller gömma den.
Som när du spillde din måltidsersättning.
Vi måste se till att du äter, Olivia.
- Du är inte hungrig. - Jag är inte speciellt hungrig.
Om du inte äter, ger din kropp upp.
Han ljuger!
Ditt hjärta kommer att ge upp. -
- och du kommer att dö.
Han ljuger, Liv.
Sakta, men säkert och fruktansvärt nog.
Vi går. Nu!
Jag vill tillbaka till mitt rum.
Du får gå om du vill.
Du och din bror älskade varandra väldigt, eller hur?
Vad tror du han skulle säga om han såg dig här inne?
Vad står på, Liv?
Inget. Jag älskar dig.
Matt, kommer jag att dö?
Tyst.
Jag vill vara så lycklig.
Jag vill bara se dig fri.
Förlåt.
Du kan inte dö -
- för vi kommer dö på samma gång.
Nej, det kommer vi inte.
Tyst.
Snälla, säg inget.
Jag lovar.
Lova mig också.
Jag lovar.
Dr Rothstein?
Jag vet att det är tidigt, men jag måste prata med dig.
- Olivia, vad står på? - Jag är bara rädd.
Hallå.
Berätta vad han vill höra.
Vad är det?
Kom in. Sätt dig.
Jag kan inte.
- Jo, det kan du. - Jo, det kan du. Ljug bara.
Säg att du ska bättra dig. Du ska gå upp I vikt. Vad som helst.
Sätt dig bara, och få ut oss.
- Jag vill inte göra det här. - Jo, det vill du.
Vad du än vill säga. Ta tid på dig.
När jag föddes, var min bror med mig.
- Han var alltid med mig. - Vad gör du?
Jag har aldrig känt till något annat under hela mitt liv.
Och när det blev riktigt illa det här året, -
- så visste jag inte hur...
Jag kunde bara inte.
När han gick bort.
Liv, vad gör du?
När han gick bort.
När han...
Liv, jag är här.
- Liv, jag är här! Okej? - Jag kunde inte...
Liv, du lovade mig!
Jag kunde inte...
Andas, Olivia.
Vad? Vill du att jag ska gå?
- Vill du att jag ska gå? - Nej, nej!
Snälla!
Djupa andetag, Olivia.
Kom igen.
- När han... - När han vad?
När han kom...
Du är inget utan mig.
Du vill bara se hur länge du klarar dig utan mig, va?
Olivia, du klarar det. Du är stark.
Du är svag utan mig!
När Matt dog...
- Du lovade mig, Liv! Vad gör du? - När Matt dog...
Vad gör du?
Vad gör du just nu?
Vi lovade att vi skulle dö ihop, vilket vi inte gjorde.
Det är inte ditt fel.
- Det är ditt fel. - Och jag bad honom komma tillbaka.
- Det gjorde jag. - Vilket jag trodde hände.
- Och det gjorde jag. - Jag trodde han kom tillbaka.
Liv, jag kom tillbaka till dig.
Jag är här. Se på mig!
Hur kan du göra såhär mot mig?
Jag har varit på din sida hela tiden.
Jag hatar dig.
Jag älskar inte dig längre.
Jag älskade aldrig dig. Jag hittade på alltihop.
Du är inget utan mig.
Så kom med mig.
- Jag tar dig med mig. - Nej, det gör du inte!
Det gör du inte!
För du är inte min bror.
Du är inte min bror.
Det är okej.
När man kommer till världen med någon, -
- allt som du någonsin sett, -
- som du någonsin rört eller luktat på
är med dem vid sin sida.
Och en värld utan dem verkar inte ens vara möjlig.
När han lämnade den här världen, hittade jag på en ny.
En där jag kunde se honom.
Först, I drömmar, sen när jag var vaken.
FEBRUARI
Ju mer tid jag tillbringade I vår värld, -
- desto mer kände jag mig försvinna från denna.
Tror du att han skulle vilja det?
Nej, Matt skulle inte vilja se mig dö.
Han skulle vilja se mig leva, mycket.
Han skulle vilja se mig ha kul och växa upp, -
- se nya saker, bli förälskad.
Men den rösten var inte Matt.
Jag vet.
Du har lunch ute idag.
Ja.
Ta djupa andetag.
Och kom ihåg, hälsa är ett val, som du kan göra.
- Kan jag hjälpa dig? - Ja.
Jag letar efter honom bara.
Så bra.
- Hej. - Hej.
- Jag har saknat honom. - Ja, han har saknat dig.
Du...
Ledsen att jag inte hälsat på.
Du vet, det kändes bara...
Nej, jag ville det ändå inte.
Jag ville inte att du skulle se mig så.
- Vad får det lov att vara? - Hej.
- Gå först du. - Okej.
Jag tar deluxe-burgaren med cheddarost.
Och till dig?
En sallad med lite grönsaker.
Nåt mer? Kyckling, quinoa?
Nej. Tack.
Tack. Kan vi få några lökringar att börja med?
- Visst. - Tack.
Förlåt.
De tvingar mig äta så mycket att jag vill bara ha en sallad -
- och inte tvingas dricka dressingen på slutet.
Tvingar de dig dricka dressingen?
Tja, allt portioneras ut för viktökning.
Så om något blir över, -
- så måste man liksom...
Förlåt, vi behöver inte prata om det här.
Okej.
Seriöst, om jag fortfarande var sjuk skulle jag beställt det samma -
- och sen gömt det under min klänning -
- och när du gick på toaletten, -
- så skulle jag, typ, begravt det under ett träd.
Det är okej. Du får skratta.
Känner du fortfarande...
Jag vet inte, känner du...
Inte direkt.
Jag känner honom.
Precis innan jag lägger mig, eller när jag går runt ett hörn.
Men jag tror bara det är...
Fantomtvilling-syndrom.
Vet du vad, -
- jag tror det är bra att du inte gör det.
Inte att det är bra att du inte gör det, men...
Jag vet inte, jag tror det är...
Jag tycker det är bra att du är här.
Ja.
Jag är här.
Jag tog med mig min gitarr, -
- om du vill sitta I parken sen.
Det låter trevligt.
Kanske spelar jag min låt.
Det är på tiden.
Jag tror inte jag skulle klara av det. Det blir för mycket!
- Lökringarna att börja med. - Tack.
Och grönsallad.
Din burgare kommer när som helst.
Något annat?
Nej, det är bra.
Du?
Hallå.
Om det är för mycket, så kan vi gå.
Nej.
Det går bra.
Undertextning: Victor Abrahamsson