Så man er enige.
O'Connors bestemmer i øst, O'Donnells i vest.
Jeg vil præsentere Jimmy. Han har siddet seks måneder i Mazefængslet.
Han har arbejdet i England siden.
Der er ingen grund til introduktioner.
-Jeg ved hvem du er. -Undskyld?
Det var dig som ordnede en af vores venner. Connor.
Ganske grundigt.
-Connor? -Connor McGowen.
Han plejede at sidde i den stol du sidder i nu. Fyrede altid pis af.
Forskellen er at han er loyal. Og bekendt.
Du bankede ham da han sad inde. Bankede ham som en hund.
-Jeg tror du tager fejl... -Stille!
Han kan tale for sig selv.
Hvad har du at sige? Synes du det er sjovt?
Du skulle måske prøve med noget andet?
Hvad har du at sige?
Jeg er ked af det jeg gjorde. Men han blandede sig i mine ting...
Hans ting er mine ting. Rejs dig når du taler til mig.
Rejs dig!
Hør her, Niamh! Gem dig under sengen med Danny.
Pas på din bror, Niamh. Og bliv under sengen. Hører du?
Nej!
Du skød et barn!
De franske alper
12 år senere
-Den er interessant. -Undskyld?
Skulpturen. Den er interessant.
Hvordan finder du den interessant?
Det er vel sådan du diagnosticerer dine patienter?
Afhængigt af deres svar ved du om de er selvmordstruede.
-Er du selvmordstruet? -Nej. Ikke nu, i hvert fald.
-Hvorfor valgte du den skulptur? -Den var en gave.
-En gave? Fra hvem? -En patient.
-Må du tage imod gaver fra patienter? -Egentlig ikke.
Men jeg syntes den var fængslende. Så jeg accepterede. Og der er den.
Her er den.
Det er Herkules som besejrer ondskaben. Som kan ses som hvad som helst.
Frygt. Depression. Vrede.
Og den viser sin styrke.
-Betyder det at jeg er ond? -Nej. Det er ikke det jeg siger.
-Jeg bør gå. -Før du går...
Tag den her.
-En dagbog. Hvorfor? -Lad os kalde det en slags øvelse.
Skriv dine tanker ned. Tegn dem. Gør noget før vores næste session.
-Jeg ved ikke. -Prøv bare.
Kom nu.
Hej. Hvordan går det?
Smukt.
-Stanley, skal du altid gøre det? -Undskyld.
-Se nu. -Her har du den.
-Tak, min søn. -Kom, rejs dig op.
Jeg er ved at blive gammel. Kan ikke engang rejse mig uden at miste vejret.
Du er ikke gammel. Spil noget for os.
Nej. Jeg kan ikke nu. Jeg er for forpustet. Fortæl om din dag.
Intet specielt. Jeg stod på ski. Og købte ind.
Du var vel oppe på det fjollede bjerg igen? Præcis som din far.
-Jeg gør det hver morgen. Det er godt. -En dag styrter du ned.
Offpiste er så farligt.
Hvorfor kan du ikke stå på ski på resortet som andre? Du kan møde nogen.
-Du har stadig ingen venner her. -Jeg har selv valgt dette liv.
-Okay. Det er fint, Stanley. -Er det?
Hvad tænker du på?
Ingenting.
Fortæl hvad der går dig på, Stanley, du må ikke blive ude af den igen.
Jeg føler mig bare...
Nej. Glem det.
Jeg forbereder middagen.
Nordirland
-Hvor er Rueben? -Der. Men jeg ville ikke forstyrre ham.
-Han er i dårligt humør. -Ja. Det er jeg også.
Hvad vil I helst gøre? Tale om tingene som mænd?
Eller være et barn og skade uskyldige?
Har vi ikke alle mistet nok?
Vi har alle mistet nogen vi holder af, eller elsker.
Hvordan håndterer vi det og kommer videre, for vore familiers skyld.
Mine venner, våbnenes tid er forbi.
Giv os en drink mere.
-Niamh... -Logan, ikke nu.
-Hvad? Kan jeg ikke hilse på en ven? -Næppe en ven.
-Jeg ville gerne kneppe dig. -Skrid, Logan.
-Niamh, hvad laver du her? -Skal tale med Rueben.
-Rueben. Hvad vil du ham? -Kommer ikke dig ved.
Ikke? Er jeg ikke værdig til den information?
Ethan, glem det.
Hvorfor? Jeg troede vi fortalte hinanden alt?
-Ja. Det er ikke rigtigt. -Giver det ikke mening?
-Hvad mener I? -Rueben. Vi må tale sammen.
-Rolig, Niamh, snart. -Jeg synes vi skal tale nu.
Vil I have os undskyldt?
-Hvad kunne ikke vente? -Hvor længe har du vidst det?
-Vidst hvad? -Spil ikke dum.
Kom med mig.
-Rolig nu. -Rolig?
Hvad giver dig ret til at storme hen til mig i min egen bar...
...og flippe ud som en lille pige som kaster med sit legetøj?
-Vi talte om seriøse ting derinde. -At starte en klub for gamle mænd.
-For fanden, Niamh. -Hvorfor sagde du det ikke til mig?
Hvem fortalte dig det? Rosaleen igen? Hun kan aldrig holde kæft.
-Fortæl hvorfor! -Jeg er ked af det, okay?
Fortæl hvad jeg kom her for at få at vide, så lader jeg dig være.
Du kan fortælle mig hvorfor, så giver jeg dig det måske.
Fordi jeg vil vide det. Hvad ellers?
Det er der du tager fejl. Det er ikke hvad du vil i livet som er vigtigt.
Det er hvad du behøver. Vent her.
-Er det her hvad du behøver? -Hvor længe har du haft det?
Et stykke tid nu.
Hør her.
Jeg havde den information, fordi jeg selv ville gøre noget ved det.
For længe siden, da du var for ung til at forstå.
Jeg gjorde ikke noget på grund af min familie. For meget at miste.
Der er vi forskellige, du har stadig din familie, jeg vil have min tilbage.
-Jeg tænker på dig som min familie. -Du ved hvad jeg mener.
Jeg ved det.
Da jeg tog hånd om dig...
...holdt jeg dig i mine arme og jeg så, at dit hjerte var knust.
Med tiden så jeg det blive helet.
Jeg ønsker ikke at du skal blive den triste lille pige igen.
Især ikke efter alle de fremskridt.
Jeg håber du finder det du søger.
Niamh! Kan du vente?
-Vent et øjeblik. Er du okay? -Ja. Alt er godt. Hvorfor?
Du så så oprevet ud før inden du talte med Rueben.
-Hvad talte I om? -Det angår ikke dig.
Det gør det. Det er mig du skal tale med først.
Hvad får dig til at tro, at det angår dig?
-Jeg er din kæreste. -Vi har talt om det før.
-Du er som en bror for mig. -Jeg har noget til dig.
-Hvad? -Jeg så det i byen og tænkte på dig.
-Synes du om det? -Ja, men jeg kan ikke tage imod det.
Jeg kan jo ikke give det til en anden.
-Tak. -Det var så lidt.
Du virker så stresset og jeg tror det ville være godt for dig-
-at tale med nogen om hvad der sker.
-Jeg vil ikke tale om det. -Sådan fungerer det ikke.
-Jeg må gå. -Vent, vi kan vel tale om det.
Hvorfor kan du ikke bare fortælle...
Godt. Du gemmer dig altid for sandheden.
Kujon.
-Det er noget ævl. -Hvad?
At vi ikke skal plage os selv med forkerte beslutninger, men glemme det.
Hvad hvis vores beslutninger forårsager smerte og pine for andre?
-Har dine beslutninger skadet andre? -Du besvarer spørgsmål med spørgsmål.
-Er det her terapi eller forhør? -Beklager, hvis du føler...
Hjælp mig så jeg kan give dig en skide meningsløs gave og leve lykkeligt.
Undskyld. Jeg ville ikke bruge ukvemsord.
Det er okay. Hvordan var din uge?
Okay.
Det er løgn, den var lort.
-Har du skrevet i din dagbog? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Jeg følte mig dum.
Det du skriver er fortroligt. Ingen vil se det, ikke engang mig.
-Hvad er så meningen? -En måde at udtrykke dig på.
-Lette trykket i din hjerne. -Jeg ved ikke hvor jeg skulle begynde.
Bare skriv. Det kommer naturligt.
Det er godt for dit velbefindende at udtrykke dig selv.
Det skader dig at holde det inde.
Det er vel din tid i hæren som plager dig?
Stanley?
Stanley, kom og sæt dig igen.
Jeg beklager, Bernadette, jeg ved at du prøver, men...
...som alle de tidligere terapeuter kan du ikke hjælpe mig.
-Stanley, er det dig? -Ja.
-Hvordan var din dag? -God.
Alt er godt. Jeg er træt, jeg vil gå tidligt i seng.
Okay. Sikker på at du er okay?
Jeg har det fint.
Godnat.
Godnat, kære.
Jeg er her.
Ja, det er smukt. Større end jeg troede.
Det gør jeg.
Nu har du chancen. Vi gør det.
Rueben...
-Ethan. Hvad kan jeg gøre for dig? -Måske du kan hjælpe mig.
-Sæt dig. -Tak.
Hvad har du på hjerte?
Niamh. Hun er taget væk. Ved ikke hvorhen. Det gør mig sindssyg.
Vi kan sige at hun er et sted nu og kommer tilbage om nogle uger.
-Så du ved hvor hun er? -Hun har det fint, bare rolig.
-Vil du sige hvor hun er? -Det skal jeg ikke sige.
-Gå hjem og slap af. -Hvorfor siger du ikke hvor hun er?
Dine spørgsmål går mig på nerverne. Lad det ligge.
Det er noget pis. Hun er min kæreste, jeg har ret til at vide hvor hun er.
Du og Niamh. Slip det.
Lad mig give dig et venligt råd.
Kvinder er underlige væsener. De har det nok i deres DNA.
Sommetider får de en til at have det godt, nogle gange rigtig godt.
Nogle gange dårligt.
Du er i "vennezonen".
Et sted hvor en kvinde har dig så længe hun ønsker det.
Hvis jeg var dig, behold lidt værdighed og slip det.
Det var det. Spar mig for de faderlige råd, du kender mig ikke.
-Vent nu... -Nej, du skal vente.
Jeg har fået nok af gamle stoddere som dig, som siger hvad jeg kan gøre.
Du viser ingen respekt og jeg har gjort mere end nok til at fortjene den.
-Hold kæft! -Hvad fanden?
-Du ved ikke hvad du gør. -Jeg ved præcis hvad jeg gør.
Rueben, jeg mener det. Sig hvor hun er eller jeg skærer halsen over på dig.
-Du gør ingenting! -Sig det nu bare!
Valget er dit, Rueben. Du vil ikke sige det?
Måske skærer jeg dig ikke, men jeg tror, Logan dræber din barpige.
Du er en død mand.
Du må være lige så kvik som alle de andre idioter tror du er.
Du skal sige hvor hun er.
Hej.
-Kom du ud på bakkerne i dag? -Nej.
-Kan jeg byde dig på en drink? -Jeg har allerede en drink.
-Måske en mere? -Nej.
-Jeg skal nok finde ud af dig. -Hvad snakker du om?
-Man står kun på ski og drikker her. -Jeg drikker, men ikke med dig.
Der sker ikke noget ved at få venner.
-Jeg leder efter en. -Hvem?
Tror ikke du kender ham. Han er ikke skiinstruktørtypen.
Når man er den type og taxiservice for turisterne-
-møder man mange mennesker.
Hvis du siger hans navn kan jeg måske hjælpe dig. Jeg kender området.
Lad mig give dig en mere, så kan jeg måske hjælpe dig.
Ja.
Jeg kender alle i området. Jeg har alle informationer.
To Jägerbombs og tequila, tak.
Hvilken del af Nordirland sagde du, at du kom fra?
-Det sagde jeg ikke. Belfast. -Skål for Belfast!
Og for...venskab.
Samme igen. Hvem leder du så efter?
Som sagt, du kender ham nok ikke.
Hvis du giver mig navnet og jeg ikke kender ham, på spejderære...
...betaler jeg drinks hele aftenen.
Fint. Jeg accepterer dit tilbud. Han hedder Stanley Winters.
-Hvem? -Stanley Winters?
-Tænke nok du ikke kendte ham. -Vent lidt.
-Nej. -Jeg må være fejlinformeret.
Jeg kender en Stanley Winters. Spørgsmålet er hvad du vil ham?
En fjern slægtning. Hvor finder jeg ham?
Ved ikke hvor han bor, men han står på ski på Chemin Dur de fleste dage.
Ingen står på ski på Chemin Dur. Det er lavineområde.
Du er den første person jeg har set hele morgenen. Jeg hedder Niamh.
Det er fint her. Rart at være væk fra civilisationen.
Ja.
-Du ser skræmt ud, har du travlt? -Ja.
Nej, vent!
-Er du okay? -Ser jeg okay ud? Åh, mit ben.
Slap af et øjeblik.
Mit kamera er ødelagt.
-Kan du gå? -Jeg tror det.
Du burde ikke være alene heroppe. Bjerget er farligt.
Det er ikke min skyld. Hvis du ikke havde ignoreret mig var det ikke sket.
Godt så. Jeg skal hjælpe dig op.
-Hvad gør du? -Jeg bærer dig.
-Det skal du ikke. -Har du en bedre idé?
Mit hus ligger ved bjergets fod.
Jeg er straks tilbage.
Hold den der.
-Skal jeg tage støvlerne af? -Nej, det er fint.
-Du var i hæren? -Det er længe siden.
Præcis hvor længe siden?
Stanley, er det dig?
Ja, mor.
-Talte du med dig selv igen? -Med mig.
Åh, du skræmte mig. Jeg ville ikke trænge mig på.
-Jeg vidste ikke du havde selskab. -Hun faldt på bjerget. Hun går snart.
-Et fald? Er du kommet til skade? -Bare mit ben.
-Er det slemt? -Lidt opsvulmet.
-Du må give hende noget mod det. -Hun har noget.
Det er godt. Hvad laver du herude?
-Det er farligt på det bjerg. -Jeg ved det. Jeg fotograferede.
-Det er så fredfyldt derude. -Det er smukt. Jeg husker det.
Jeg har ikke altid været blind. Jeg har stået på ski...
Hvordan har dit knæ det? Skal jeg ringe efter en taxa?
En taxa? Du er jo lige kommet.. Vil du have te eller kaffe...
At snakke over en kop kaffe lyder rart, men du har vel andet at lave?
Nonsens, Stanley. Du må blive og spise noget.
-Jeg hørte ikke dit navn? -Niamh.
Jeg hedder Mary. Er du sulten? -Ja, lidt.
Mor?
Hvad siger du til middag?
Vi har ikke gæster ofte. Jeg vil elske at du bliver til middag. Vil du det?
-Hvis det ikke er for meget besvær. -Slet ikke.
Så siger vi det.
-Niamh... -Du skræmte livet af mig.
Jeg har den virkning på folk. Beklager.
Vil du gå med mig et øjeblik?
Vil du hjælpe mig med at vælge kjole til middagen?
-Undskyld? -Vi må klæde om til middagen.
Vi har ikke gæster så ofte. Det her er en særlig lejlighed.
-Det er en pragtfuld farve. -Giv mig den.
Den røde silke.
-Den røde silkekjole... -Hvordan ved du det?
Jeg kunne aldrig glemme den kjole.
1985, sidste gang jeg havde den på. Som vi dansede.
Min mand og jeg. Vores bryllupsdag.
Men den ville ikke passe mig nu.
-Vil du ikke prøve den? -Jeg kan ikke.
-Den vil se skøn ud på dig. -Den er smuk.
-Men hvad skulle jeg have på fødderne? -Sko.
Se i bunden af skabet, der er nogle skoæsker der.
Der skulle være et par sorte.
Cool kamera! Min far havde et for længe siden.
Den gamle ting har ikke set dagens lys i årevis.
-Polaroid. Virker det stadig? -Jeg ved ikke. Formoder det.
Du fotograferer. Du kan tage det.
Jeg har ingen nytte af det, det samler bare støv.
-Det er rart at tale med en kvinde. -Pænt af dig at du lader mig blive.
Jeg burde takke dig. At have dig her er også godt for Stanley.
Stanley?
-Du ser smuk ud, mor. -Se hen på trappen.
Du har mine ting.
Den anden er: Hvad er grønt, grønt, grønt, rødt, grønt, rødt, rødt, rødt?
-Jeg ved ikke? -En frø i en blender.
Forfærdeligt.
-Hvor længe har I boet her? -Næsten fem år. Siden ulykken.
-Tiden går så hurtigt. -Der er smukt, men ikke meget at lave.
Vi tog hertil da Stanley var barn. Vores andet hjem.
Hans far elskede at stå på ski. Det var rette sted at komme tilbage til.
Der er også stille. Ikke så mange mennesker.
Stanley er ikke vild med folkemængder, som du forstår.
Men det er meget isoleret. Bekymrer det dig ikke at være alene hvis noget sker?
Hun er ikke alene. Vi kan passe på os selv.
Jeg mente det ikke sådan.
Niamh sagde, at hun er fra Belfast.
Du var udstationeret der, ikke Stanley?
-Jeg har hørt det er et smukt sted. -Ja, det er det.
-Har du en stor familie? -Jeg har ikke meget familie tilbage.
Det var en skam.
Hvorfor er du her?
Jeg tager en pause fra min kæreste.
Vi behøvede tid hver for sig og alperne er et godt sted at rense hovedet.
Forhold kan være svære at få til at fungere sommetider.
-Nogle gange vil man løbe bort. -Jeg flygter ikke.
-Jeg behøvede bare lidt tid. -Det virker som om du flygter.
-Stanley... -Han har en pointe.
Jeg behøvede bare lidt tid alene.
Niamh, vil du hente kameraet vi fandt i skabet?
-Ja, naturligvis, Mary. -Du gør en gammel dame lykkelig.
-Skal du virkelig gøre det her? -Stanley.
Hun er en ung kvinde alene i et fremmed land og har været meget igennem.
-Det har vi alle. -Hvorfor er du så fjendtlig mod hende?
Jeg er ikke klar til nye venskaber. Jeg er forvirret.
Prøv i det mindste.
Det er en glad aften. Alt skal ikke give mening.
-Fandt det. -Skønt. Lad mig vise dig.
Hvor er du, Stanley. Der er du jo.
Er I klar?
-Vent! Du skal også være med. -Det er for gammelt til automatfotos.
Bare hold det ud og vend det mod os.
Okay.
Godt så. Alle smiler.
-Kan jeg få det? -Det tager et øjeblik.
Jeg placerer det her. Hvordan blev det?
Det er perfekt.
Fører du, min søn?
I dag har været speciel.
Jeg ønsker bare at din far havde været med.
Det gør jeg også.
Jeg ved hvor svært det er for dig at se efter mig når du har dit eget liv.
Men du skal vide, at jeg værdsætter hvert øjeblik.
Hvis jeg kunne vælge at se noget igen...
...ville jeg bare gerne se dit ansigt igen.
Du er min søn. Min smukke dreng.
Jeg er uhøflig. Jeg burde lade dig danse med den bedårende Niamh.
-Jeg ved ikke... -Det var intet spørgsmål.
-Nej, mor, det er ingen god idé. -Stanley!
Mor, nej!
Jeg danser ikke mere.
Godt.
-Jeg vil vaske op. -Mor.
Hvis du vil være uvenlig over for vores gæst, må det være sådan.
-Lad mig... -Nej!
Du gør det altid.
Det er kun fair, at jeg gør det denne gang.
Nej, gør det ikke. Lad det være, tak.
-Det beklager jeg. -Det gør ingenting.
-Hvad? -Intet.
-Seriøst, hvad er det? -Dine håndled.
-Jeg forstår ikke hvor du vil hen... -Hvis du har brug for at tale med en...
Vi har alle vores dæmoner. Det handler om hvordan vi håndterer dem.
Vil du være helt? Redde en dame i nød?
Mine håndled ser sådan ud fordi jeg har prøvet at begå selvmord. Flere gange.
Jeg fortsætter med at leve fordi mit hjerte vil noget.
Okay. Tag det roligt.
Hvad er det du vil?
Det handler ikke om hvad jeg vil.
Men om hvad jeg behøver.
Jeg...
Mor? Hvad er der sket?
Mor! Er du okay?
-Jeg er træt, Stanley. -Du skal i seng, har været en lang dag.
Nej, jeg mener at jeg er træt af, at være gammel.
-Du bløder. Lad mig se. -Jeg behøver ikke din hjælp.
-Jeg skal nok ordne det. -Nej! Jeg har brug for at gøre det.
Og du må finde en at dele dit liv med. Du skal ikke leve med mig.
Det er her jeg vil være. Lige her, med dig.
Du er en god dreng, Stanley.
Jeg ved at du også savner ham.
Godnat.
Du er meget sød mod hende.
Jeg mente ikke at... Det er bare...det er fint.
Kan du sove her?
Ja, det er fint. Tak.
Pænt af dig at lade mig blive. Ved ikke hvad jeg havde gjort uden dig.
Jeg skal vise dig vejen til byen i morgen tidlig.
Niamh, det var...det var rart at møde dig.
Du ville sige noget før. Hvad var det?
Det var ingenting.
-Ikke? -Ærligt, det var intet.
-Godnat. -Godnat.
-Beklager, jeg stormede ud forleden. -Det gør ingenting.
-Tilbyder du parterapi? -Hvorfor spørger du?
-Denne sofa har plads til to. -Ja, det gør jeg.
Ægteskabsproblemer, arbejde, stress, sexliv?
-Mange ting. -Noget interessant?
-Jeg kan ikke give den information. -Fair nok.
-Jeg skrev i dagbogen. -Godt. Hvordan var det?
Interessant.
Det fik mig til at indse, at jeg virkelig er skadet.
Det er en interessant observation.
Egentlig ikke.
-Det er bedst at jeg går. -Vi fortsætter i morgen, hvis du kan.
Jeg tror vi skal fortsætte med det her mens vi husker det godt.
Okay. Vi ses i morgen.
Niamh! Vent lidt! Vi vil hjælpe dig.
Jeg behøver ingen hjælp. Og hvad fanden gør han her med dig?
-Hvorfor sagde du ikke du tog hertil? -Det angår ikke dig.
Det angår mig hvis du er her på grund af en anden mand.
Du gjorde mig så pisse vred.
Vi burde have klaret det her i Belfast. Som par gør.
Men vi er ikke et par, Ethan. Du må få det ind i dit tykke hoved.
Og det er alt? Jeg kommer hertil og du siger det?
Okay. Du må bestemme dig nu. Er det ham eller mig?
Hvis du kommer tilbage til mig, Niamh, til en af dine egne-
-så tilgiver jeg dig det her lort.
Men hvis du går til ham, så taler jeg aldrig til dig igen.
Rør mig ikke, bare sig hvad du vil.
-Jeg kan ikke, Ethan. -Er det dine sidste ord?
Okay. Jeg vil have kæden tilbage.
Nu er det nok! Du lader kællingen skide på dig!
-Lad hende være. -Det var ikke det vi aftalte.
Jeg er ligeglad. Lad hende rådne her.
Jeg vil aldrig se dig igen. Hører du mig?
-Jeg sagde, hører du mig? -Ja.
-Hej, Stan. Hvordan går det? -Ikke dårligt, tak. Og dig?
Ikke dårligt.
Skål.
-Er min bestilling kommet? -Ja, jeg har den her.
Det koster mig en formue. Men tak, Jim.
Fandt hun dig? Din niece?
-Min niece? -Ja. Ung og sød, mørkhåret.
-Spurgte efter dig for tre dage siden. -Det må være en anden.
-Måske er det mig som tager fejl. -Hej.
Den skide kulde...
Hvad er der galt med dig? Ville du bare skælde hende ud?
Ikke engang et dask på hånden. Du burde skamme dig.
-Skal vi virkelig tage hjem? -Hvad vil du have jeg skal gøre?
-Hvad tror du? Vi bør dræbe kællingen. -Kom nu.
Seriøst, hun har disset dig, og disset vores kultur-
-når hun er sammen med en skide englænder.
-Du ved ikke at han er engelsk. -Jo. Jeg kan lugte det.
Sluk for motoren!
Det her gør vi. Vi deler os.
En af os ordner englænderen og den anden tager kællingen med tilbage.
Og hvis hun ikke vil hjem?
Du er gal.
Du slæbte mig med til Frankrig for at gøre det du ikke vil.
Du kalder dig mand og lader en skide kvinde trampe på dig.
Jeg forstår det ikke.
Da vi først mødtes var hun rigtig sød mod mig.
Hun lyttede til mig. Så jeg fortalte om min far og mig.
Hun lagde armen om mig og sagde: "Ethan, jeg forstår."
Fra det øjeblik vidste jeg, det skulle være os.
Det er synd og skam.
Men hun må bort.
Vi er kommet helt hertil, så vi kan lige så godt afslutte det.
-Hvis du ikke gør det...gør jeg. -Okay, vent.
-Har de været der hele tiden? -Ja.
-Grænsekontrollen kunne have taget os. -De tjekker kun sorte og muslimer.
-Sikke noget pis og det ved du godt. -Skulle vi have stoppet dem op i røven?
Det kunne du lide.
-Godt så, tager du huset eller bjerget? -Huset.
-Jeg tager huset. -Er du sikker?
Jeg er sikker.
Fuck også!
Hvad venter du på?
Hvem gav dig det her? Hvordan ved du hvor jeg bor?
Hvis du tror at jeg siger det er du lige så dum som jeg troede.
Som du troede? Du kender mig ikke engang, knægt.
Fortæl mig nu, hvorfor prøver du at slå mig ihjel?
Hvorfor ikke?
Jeg gør den slags fordi jeg nyder at lege med folks liv.
Eneste grund til at jeg er herude i den skide isboks.
Fuck dig.
Niamh?
Niamh!
Niamh?
Jeg giver dig en sidste chance. Du må håbe at svaret er rigtigt.
Jeg er den mindste af dine bekymringer.
Mens du er her morer min ven sig nok med din mor og den tøjte!
Fuck! Niamh! Niamh!
Niamh! Jeg behøver din hjælp! Jeg sværger! Det var en ulykke!
Du gemmer dig for mig.
Jeg ved at du er herinde.
Jeg har været et meget mørkt sted.
Det er synd og skam.
Du ydmyger mig hver gang vi mødes.
Det forvirrer mig så pisse meget.
Jeg ved vi holder af hinanden. Men det har du ikke vist på det sidste.
Har du?
Vi havde da noget? Noget rent. Som ingen andre i hele verden havde.
Og vi elskede hinanden.
Det er så skide synd.
Men du har været en meget, meget illoyal kæreste.
Det gør mig ondt.
Gør mig meget ondt.
Mor!
Hvad vil I mig? Sig det!
-Stop! -Sig det!
Var det her hvad du behøvede?
Var det?
Hvad har du gjort?
-Jeg vil lade dig være alene. -Sæt dig.
Tak.
Jeg husker ikke hvornår jeg sidst sagde til hende, at jeg elskede hende.
-Hun vidste det. -Gjorde hun?
Det som generer mig mest er, at hun døde i mørket.
Alene.
Jeg skulle have taget den kugle, ikke hende.
Det fortjener jeg for de ting jeg har gjort.
Hvad gjorde du?
-Hvem er du? -Hvad mener du?
-Prøv ikke at lege med mig. -Du ved hvem jeg er.
Gør jeg?
Efter alt hvad der er sket, så har du ikke tilkaldt politiet.
Eller prøvet at flygte. Enten er du viljestærk, eller ikke overrasket.
Er du ikke overrasket vidste du at dette kunne ske.
Derfor arbejder du enten med dem eller de kom hertil for at hente dig.
Jeg vil ikke høre på dette.
Jim fra baren sagde at du ledte efter mig. Hvorfor? Lyv ikke for mig!
-Fortæl sandheden. -Jeg ved ikke.
Fortæl! Har du fundet det du søgte? Er det mig?
-Hvor længe har du ledt? -Det gør ondt! Hvad snakker du om?
Du ved det! Du sad ved min mors bord. Du løj os lige op i ansigtet.
Hun tog dig ind!
Og til gengæld måtte jeg lægge hendes kolde, døde krop i jorden!
-Hvorfor? -Du dræbte min bror!
Hvad?
Jeg ønskede ikke, at det her skulle ske.
De var efter mig fordi jeg var efter dig.
Du bebrejder mig din mors død, men du tog alt fra mig!
Hvor mange uskyldige små drenge har du dræbt?
Hele mit liv har jeg tænkt på dette øjeblik.
-Hvad jeg skulle gøre ved dig. -Kom nu.
Skyd mig bare. Kom nu.
Min bror var et barn. Han var uskyldig.
Ja. Så skyd mig. Gør det!
Min far traf beslutningerne, ikke min bror!
Skyd mig!
Hele mit liv har jeg troet, at jeg ville få det bedre hvis jeg dræbte dig.
Og nu ved jeg, hvad jeg virkelig behøver.
At tilgive dig.
Hej. Efterlad en besked så vender vi straks tilbage.
Hej Stanley, det er Bernadette.
Ring til mig når du hører beskeden.
Ved ikke om du glemte, at vi aftalte en tid i dag, ligner dig ikke at udeblive.
Jeg er bekymret for dig, så vær sød at ringe når du hører dette. Tak.
Jeg er så ked af det.
Det er helt forkert.
Jeg burde ligge i det hul, ikke dig.
Jeg har altid set livet som grumt og uforudsigeligt.
Det gjorde mig bange.
Holdt mig tilbage.
Nu ved jeg at det er livets natur.
Du har ret.
Og jeg vil prøve.
Jeg vil leve.
Dansk tekst, Ordiovision