Sovittu siis.
O'Connors määrää idässä, O'Donnells lännessä.
Tässä on Jimmy. Hän oli puoli vuotta Mazen vankilassa.
Hän on sen jälkeen ollut Englannissa töissä.
On turha esitellä ketään.
Tiedän, kuka sinä olet. -Mitä?
Olet se, joka kävi ystävämme kimppuun. Connorin.
Käsittelit häntä kunnolla.
Connor? -Connor McGowen.
Hän istui tuossa, missä sinä nyt. Puhui aina paskaa.
Mutta toisin kuin sinä, hän on lojaali. Ja täältä kotoisin.
Hakkasit hänet, pieksit kuin koiran.
Olet kyllä väärässä... -Hiljaa.
Osaa hän puhua puolestaan.
Mitä sanottavaa sinulla on? Onko se mielestäsi hauskaa?
Yritä jotain muuta.
Mitä sanottavaa sinulla on?
Olen pahoillani siitä, mutta hän sekaantui asioihini...
Hänen asiansa ovat minun asioitani. Seiso, kun puhut minulle!
Seiso!
Niamh, mene Dannyn kanssa sängyn alle piiloon.
Pidä huolta veljestäsi. Ja nyt pysytte sängyn alla. Kuulitko?
Älä mene.
Sinä ammuit lapsen!
RANSKAN ALPIT
12 VUOTTA MYÖHEMMIN
Tuo on kiinnostava. -Ai kuinka?
Tuo veistos. Se on mielenkiintoinen.
Mikä siinä on mielenkiintoista?
Näinhän sinä diagnostisoit potilaasi.
Päättelet vastauksesta, ovatko he itsemurhaan taipuvaisia.
Oletko sinä? -En. En ainakaan juuri nyt.
Miksi halusit tuon veistoksen? -Sain sen lahjaksi.
Niinkö? Keneltä? -Eräältä potilaalta.
Saatko ottaa lahjoja potilailta? -Oikeastaan en.
Mutta minusta se oli puhutteleva ja niin otin sen. Ja siinä se nyt on.
Niinpä.
Se on pahaa vastaan taisteleva Herkules. Paha voi olla mitä vain.
Pelkoa, masennusta, vihaa.
Ja se näyttää voimansa.
Tarkoittaako se sitä, että minä olen paha. -En ole sanonut niin.
Minun pitäisi kai lähteä. -Ennen kuin menet...
Ota tämä.
Päiväkirja. Miksi? -Olkoon se eräänlainen harjoitus.
Kirjoita siihen ajatuksiasi, hahmota, mutta ennen seuraavaa tapaamistamme.
En oikein tiedä. -Yritä ainakin.
Minä pyydän.
Hei. Mitä kuuluu?
Kaunista.
Stanley, pitääkö aina tehdä noin? -Anteeksi.
Katso nyt. -Tässä.
Kiitos, poika. -Nouse ylös nyt.
Olen tullut vanhaksi. En jaksa edes nousta ylös hengästymättä.
Et sinä vanha ole. Soita jotakin.
En voi, olen liian hengästynyt. Kerro päivästäsi.
Ihan tavallinen. Kävin hiihtämässä ja sitten ruokakaupassa.
Kävit taas sillä hullulla vuorella, eikö niin? Ihan niin kuin isäsi.
Käyn siellä joka aamu. Se on hienoa. -Jonain päivänä sinä vielä kaadut.
Kielletyt rinteet ovat vaarallisia.
Miksi et hiihdä merkittyjä latuja niin kuin muutkin? Voisit tavata jonkun.
Sinulla ei ole vieläkään ystäviä. -En halua elämääni ystäviä.
Hyvä on, Stanley. -Onko?
Mitä sinä mietit?
En mitään.
Kerro, mikä sinua askarruttaa. En halua, että sinä hermostut taas.
Minusta vain tuntuu...
Ei, antaa olla.
Menen laittamaan ruokaa.
POHJOIS-IRLANTI
Missä Rueben on? -Tuolla, mutta en häiritsisi häntä.
Hän on huonolla tuulella. -Niin minäkin.
Mikä teitä huvittaisi? Asioista puhuminen miesten tapaan, niinkö?
Vai olla lapsi ja vahingoittaa viattomia ihmisiä?
Emmekö me kaikki ole menettäneet tarpeeksi?
Olemme kaikki menettäneet jonkun, josta pidämme, jota rakastamme.
Kyse on siitä, miten pääsemme sen yli, perheittemme takia.
Ystäväni, aseiden aika on ohi.
Anna vielä juotavaa.
Niamh... -Logan, ei nyt.
Enkö saa mennä tervehtimään ystävää? -Vai muka ystävää.
Saisinpa panna sinua. -Häivy siitä, Logan.
Niamh, mitä sinä täällä teet? -Tulin tapaamaan Ruebenia.
Mitä sinä hänestä haluat? -Ei kuulu sinulle.
Eikö? Enkö ole sellaisen tiedon arvoinen?
Ethan, anna olla.
Miksi? Emmekö me kerrokaan toisillemme kaikkea?
Aivan. Se ei ole oikein. -Eikö puheessani ole järkeä?
Mitä mieltä te olette? -Rueben, meidän täytyy puhua.
Odota vähän. -Meidän on puhuttava nyt heti.
Odottakaa vähän, pojat.
Millä nyt niin kiire on? -Miten kauan olet tiennyt sen?
Minkä? -Älä leiki tyhmää.
Tule.
Ota rauhallisesti! -Vai rauhallisesti.
Mikä oikeus sinulla on rynnätä luokseni omassa baarissani -
ja kiukutella kuin pieni tyttö, joka heittää lelunsa menemään?
Meillä oli vakava puheenaihe tuolla. -Äijäkerhon perustamisestako?
Hitto vie, Niamh. -Miksi et ole sanonut mitään?
Rosaleenko se taas on puhunut? Hän ei osaa pitää suutansa kiinni.
Sano vain miksi. -Pyydän anteeksi.
Sano vain se, minkä haluan tietää, niin en vaivaa sinua enempää.
Jos sanot, miksi pitää kertoa niin ehkä kerronkin.
Siksi, että haluan tietää. Miksi muuten?
Siinä olet väärässä. Ei se, mitä haluat elämässä, ole tärkeää.
Se, mitä tarvitset, on. Odota tässä.
Tätäkö sinä tarvitset? -Miten kauan se on ollut sinulla?
Jonkin aikaa.
Kuuntele.
Pidin tätä tietoa, koska halusin tehdä sillä jotain.
Silloin kun olit niin pieni, että et ymmärtänyt.
En tehnyt sitä perheeni takia. Liian paljon menetettävää.
Sepä se, sinulla on yhä perheesi, ja minä haluan oman perheeni takaisin.
Haluan pitää sinua perheenjäsenenä. -Tiedät, mitä tarkoitan.
Tiedän.
Kun otin sinut hoivaani -
pidin sinua sylissäni ja näin, että sydämesi oli särkynyt.
Kun aikaa kului, näin sen eheytyvän.
En halua, että sinusta tulee taas se surullinen tyttö.
Varsinkin kaiken edistyksen jälkeen.
Toivon, että löydät sen, mitä etsit.
Niamh, odota vähän.
Odota. Voitko hyvin? -Kaikki on hyvin. Miten niin?
Näytit niin suuttuneelta ennen kuin puhuit Ruebenin kanssa.
Mistä te puhuitte? -Ei kuulu sinulle.
Kuuluu se. Minun kanssani sinun pitäisi ensin puhua.
Miksi luulet, että se kuuluu sinulle?
Minähän olen poikaystäväsi. -Tästä puhutaan tämän tästä.
Pidän sinua pikemminkin veljenäni. -Minulla on jotain sinulle.
Mitä? -Kävin kaupungilla markkinoilla ja näin tämän.
Tykkäätkö siitä? -Joo, mutta en voi ottaa sitä.
Enhän minä voi sitä kenellekään muulle antaa.
Kiitos. -Ole hyvä.
Vaikutat niin stressaantuneelta, että ajattelin, että voisi tehdä hyvää -
puhua jonkun kanssa siitä, mitä on meneillään.
En halua puhua siitä. -Ei se niin mene.
Minun täytyy mennä. -Emmekö nyt voisi puhua siitä?
Miksi et voi...
Hyvä on, aina piiloon totuudelta.
Pelkuri.
Se on roskaa. -Mikä?
Että väärää päätöstä ei pidä katua vaan on parasta antaa sen olla.
Mitä jos tekemämme päätös tuottaa tuskaa ja hätää jollekulle toiselle?
Onko sinulle tapahtunut sellaista? -Vastaat taas kysymykseen kysymyksellä.
Onko tämä terapiaa vai kuulustelu? -On ikävää, jos sinusta tuntuu...
Auta minua jotta voin antaa sinulle ty- perän lahjan ja elää vitun onnellisena.
Anteeksi, ei ollut tarkoitus sanoa rumasti.
Ei se mitään. Miten viikkosi on kulunut?
Hyvin.
Valehtelin. Paskamaisesti.
Oletko pitänyt päiväkirjaa? -En.
Miksi et? -Se tuntuu niin tyhmältä.
Se on salaista. Kukaan ei saa tietää, mitä olet kirjoittanut. En minäkään.
Mitä järkeä siinä sitten on? -Sillä tavalla voit ilmaista itseäsi.
Helpottaa mieltäsi. -En tiedä, mistä aloitan.
Ei muuta kuin alat kirjoittaa. Se tapahtuu luonnollisesti.
Itsensä ilmaiseminen tekee hyvää mielenterveydelle.
Sen sisällä pitäminen vahingoittaa.
Sinua ahdistaa se, mitä armeijassa tapahtui, eikö totta?
Stanley?
Stanley, tule istumaan.
Olen pahoillani, Bernadette. Tiedän, että sinä yrität, mutta...
Et voi auttaa minua kuten aikaisemmat- kaan terapeutit eivät voineet.
Stanley, oletko se sinä? -Kyllä.
Miten päiväsi on mennyt? -Hyvin.
Oikein hyvin. Minua väsyttää. Menen aikaisin nukkumaan.
Hyvä. Voitko varmasti hyvin?
Hyvin minä voin.
Hyvää yötä.
Hyvää yötä, rakas poika.
Olen täällä.
Kyllä, kaunista. Isompaa kuin luulin.
Teen sen.
Tilaisuutesi on tullut. Tehdään se.
Rueben...
Ethan, mitä voin tehdä hyväksesi? -Voisitko auttaa minua?
Paina puuta, poika. -Kiitos.
Mitä sinulla on mielessäsi?
Niamh. Hän on kadonnut, en tiedä minne. Tulen hulluksi.
Hän on lähtenyt jonnekin ja tulee takaisin muutaman viikon kuluttua.
Tiedät siis, missä hän on. -Hän voi hyvin. Ole huoleti.
Voitko kertoa, missä hän on? -Minulla ei ole oikeutta.
Mene kotiin ja ota rennosti. -Miksi et sano, missä hän on?
Rupeat käymään hermoilleni. Anna olla jo.
Voi paska. Hän on tyttöystäväni. Minulla on oikeus tietää, missä hän on.
Sinä ja Niamh. Unohda se.
Annan sinulle ystävän neuvon.
Naiset ovat merkillisiä olentoja. Niillä on eri DNA kuin meillä.
Toisinaan heidän seurassaan voi oikein hyvin.
Toisinaan taas huonosti.
Sinä olet ystäväalueella.
Paikassa, jossa nainen voi pitää sinua niin kauan kuin haluaa.
Jos olisin sinä, ajattelisin arvokkuuttani ja unohtaisin koko jutun.
Juuri niin, isällisiä neuvoja muka. Et sinä tunne minua.
Kuulehan nyt... -Sinä saat kuunnella!
Olen kyllästynyt tuollaisiin mulkkuihin jotka sanovat, mitä pitää tehdä.
Et osoita pätkääkään kunnioitusta vaikka näytän ansaitsevani sitä.
Turpa kiinni! -Mitä vittua?
Et tiedä, mitä olet tehnyt. -Tiedän tarkalleen mitä teen.
Rueben, olen tosissani. Sano, missä hän on, tai viillän kurkkusi auki.
Sinä et kyllä tee mitään. -Rueben, kerro hänelle.
Saat itse valita. Etkö aio kertoa?
En ehkä viillä sinua, mutta Logan tappaa sinun baarityttösi.
Olet kuollut.
Ole nyt niin fiksu kuin kaikki idiootit luulevat sinun olevan.
Ja nyt kerrot, missä hän on.
Hei.
Laskettelitko rinteitä tänään? -En.
Saanko tarjota drinkin? -Minulla on jo.
Täytetäänkö lasi? -Ei.
Kyllä minä sinusta vielä selvän otan. -Mitä tarkoitat?
Täällä vain lasketellaan ja juodaan. -Minä juonkin, mutta en sinun kanssasi.
Eihän ystävät pahaa tee.
Etsin erästä ihmistä. -Ketä?
En usko, että tunnet häntä. Hän ei ole hiihdonopettajatyyppiä.
Kun on hiihdonopettaja ja turisteja kuskaava taksi -
tutustuu monenlaisiin ihmisiin.
Sano hänen nimensä niin voin ehkä auttaa sinua. Olen tunnettu täällä.
Anna minun tarjota juotavaa niin voin ehkä auttaa sinua.
Hyvä on.
Tunnen kaikki näiltä rinteiltä. Minulla on paljon tietoa.
Kaksi Jägermeisteria ja kaksi tequilaa.
Mistä päin Pohjois-Irlantia sanoitkaan olevasi?
En ole sanonut mitään. Belfastista. -Belfastin malja!
Ja...ystävyyden.
Samanlaiset vielä. -Ketä siis etsit?
Kuten sanoin, et luultavasti tunne häntä.
Jos kerrot nimen, enkä minä tunne häntä, lupaan ja vannon -
että tarjoan kaikki drinkit tänä iltana.
Sovitaan sitten niin. Hänen nimensä on Stanley Winters.
Mikä? -Stanley Winters.
Tiesin, että et tunne häntä. -Odota.
Ei. -Olen kai saanut väärää tietoa.
Minä tunnen erään Stanley Wintersin. Mitä haluat hänestä?
Hän on kaukainen sukulainen. Mistä löydän hänet?
En tiedä, missä hän asuu, mutta hän hiihtää Chemin Durissa aika usein.
Ei siellä kukaan hiihdä. Se on lumivyöryaluetta.
En ole nähnyt ketään koko aamuna. Nimeni on Niamh.
Tämä on ihana paikka. Saa olla kaukana sivilisaatiosta.
Niin.
Sinulla näyttää olevan kiire. -Joo. Minulla on meno.
Odota.
Miten kävi? -Miltä näyttää? Ai, jalkani.
Ota rauhallisesti.
Kamera meni rikki.
Onko sinusta kävelemään? -Luulen niin.
Sinun ei pitäisi olla täällä yksin. Tämä on vaarallinen vuori.
Ei se minun vika ole. Jollet olisi lähtenyt hiihtämään, en olisi kaatunut.
Niin. Autan sinut jaloillesi.
Mitä sinä nyt? -Minä kannan sinut.
Etkä kanna. -Onko parempaa ajatusta?
Minulla on talo vuoren juurella.
Tulen takaisin pian.
Pidä sitä paikallaan.
Pitääkö ottaa jalkineet jalasta? -Ei tarvitse.
Olet siis ollut armeijassa. -Siitä on kauan.
Miten kauan tarkalleen?
Stanley, oletko se sinä?
Kyllä, äiti.
Puhuitko itseksesi taas? -Minulle hän puhui.
Oho, kylläpä minä säikähdin. Ei ollut tarkoitus tungetella.
En tiennyt, että sinulla on seuraa. -Hän kaatui rinteessä. Hän lähtee pian.
Kaatui? -Loukkaannuitko sinä? -Jalkaan vain sattui.
Sattuiko pahasti? -Se on vähän turvoksissa.
Turvotus täytyy hoitaa jollakin. -Hän saa jo apua.
Hyvä. -Mitä asia sinulla on tälle syrjäseudulle?
Tällä vuorella on vaarallista olla. -Tiedän. Olin valokuvaamassa.
Täällä on niin rauhallista. -Kaunista. Muistan sen.
En ole aina ollut sokea. Kävin hiihtelemässä...
Miltä polvi tuntuu? Soitanko sinulle taksin?
Taksin? -Sinähän olet vasta tullut. Kai sinä haluat teetä tai kahvia...
Olisihan kiva kahvitella ja rupatella, mutta sinulla lienee muuta tekemistä.
Pötyä, Stanley. -Jää meille syömään.
En kuullut nimeäsi. -Niamh.
Minä olen Mary. Onko sinulla nälkä? -On hieman.
Äiti.
Miten olisi sitten päivällinen?
Meillä käy harvoin vieraita. Haluan, että jäät päivälliselle. Sopiiko?
Jollei siitä ole liian paljon vaivaa. -Ei toki.
Sovittu sitten.
Niamh... -Voi että säikähdin.
Minä vaikutan sillä lailla ihmisiin. Anteeksi.
Tulehan kanssani hetkeksi.
Autatko minua valitsemaan leningin päivälliselle?
Ai että mitä? -Täytyy meidän pukeutua päivällistä varten.
Meillä on niin harvoin vieraita. Tämä on hyvin erityinen tilaisuus.
Tämä on ihanan värinen. -Anna se minulle.
Se punainen silkkileninki.
Punainen silkkileninki. -Miten sinä sen tiedät?
En ikinä voisi unohtaa tätä leninkiä.
1985, viimeinen kerta kun pidin sitä. Voi kuinka me tanssimme.
Mieheni ja minä. Hääpäivänämme.
Mutta ei se sovi minulle enää.
Sinähän voit sovittaa sitä. -Enhän minä voi.
Se olisi ihana päälläsi. -Onhan se kaunis.
Mutta mitä panisin jalkaani? -Kengät.
Katso komeron lattialta. Siellä on kenkälaatikoita.
Siellä jossain pitäisi olla musta pari.
Onpa kiva kamera! Isällä oli tällainen vuosia sitten.
Tuo vanha kapistus ei ole nähnyt päivänvaloa vuosiin.
Polaroid. Toimiiko se yhä? -En tiedä. Kai se toimii.
Sinuahan kiinnostaa valokuvaaminen. Ota se.
Minulla ei ole käyttöä sille. Se vain kerää pölyä.
Tuntuu kivalta puhua naisen kanssa. -Kiitos, että sain jäädä.
Minun tässä pitäisi kiittää. Tämä tekee hyvää myös Stanleylle.
Stanley?
Näytät kauniilta, äiti. -Katso rappusille.
Siinähän ovat tavarani.
Toinen kuuluu: Mikä on vihreää, vihreää, punaista, vihreää, punaista?
En tiedä. -Sammakko tehosekoittimessa.
Onpa kauhea!
Miten kauan olette asuneet täällä? -Onnettomuudesta on melkein 5 vuotta.
Aika kuluu nopeasti. -Täällä on kaunista, mutta vähän tekemistä.
Kävimme täällä, kun Stanley oli pieni. Tämä on toinen kotimme.
Hänen isänsä piti hiihtämisestä. Siksi oli oikein tulla takaisin tänne.
Ja täällä on rauhallista. Vähän ihmisiä ympärillä.
Stanley ei pidä ihmisjoukoista kuten huomaat.
Paikka on hyvin syrjäinen. Eikö sinua huolestuta? Jos vaikka sattuu jotain.
Ei täällä yksin olla. Pidämme huolen itsestämme.
En minä sitä tarkoittanut.
Niamh on Belfastista.
Sinähän olit siellä asepalveluksessa, eikö totta?
Siellä on kuulemma kaunista. -Niin on.
Onko teillä iso perhe? -Siitä ei ole enää paljoa jäljellä.
Sepä ikävää.
Miksi olet tullut tänne?
Haluan olla vähän aikaa erossa poikaystävästäni.
Se on tarpeen, ja Alpit vaikuttivat hyvältä paikalta ajattelemista varten.
Suhteita voi olla toisinaan vaikea pitää yllä.
Monesti voi tehdä mieli paeta. -En minä pakene.
Tarvitsen vain vähän aikaa. -Kyllä se pakenemiselta vaikuttaa.
Stanley... -Kyllä hän järkeä puhuu.
Haluan vain olla yksin jonkin aikaa.
Niamh, käväisepäs hakemassa se kamera, jonka löysimme komerosta.
Totta kai, Mary. -Teet vanhan naisen onnelliseksi.
Onko sinun pakko tehdä näin? -Stanley.
Hän on vieraassa maassa oleva nuori nainen, joka on kokenut paljon.
Olemmehan me kaikki. -Miksi olet niin vihamielinen häntä kohtaan?
En halua vielä ystävystyä kenenkään kanssa. Minua ahdistaa.
Yrittäisit ainakin.
Tämähän on niin hauska ilta että. Ei kaiken tarvitse olla järkevää.
Löysin sen. -Ihanaa. Minä näytän sinulle.
Stanley, missä sinä olet? Ahaa, siinä.
Oletteko valmiit?
Odota. Sinun täytyy tulla kuvaan. -Ei tässä ole automaattilaukaisijaa.
Pidä sitä niin etäällä kuin voit ja käännä se meitä kohti.
Selvä.
No niin. Kaikki hymyilevät.
Annatko minulle sen? -Se kestää minuutin.
Panen sen tähän. Millainen siitä tuli?
Se on täydellinen.
Vietkö sinä, poikani?
Tämä päivä on ollut ainutlaatuinen.
Kunpa isäsi olisi myös täällä jakamassa sen kanssamme.
Sitä minäkin toivon.
Tiedän, että minusta on vaikea pitää huolta, kun on oma elämäkin.
Tiedoksi vain, että arvostan siitä jokaista hetkeä.
Jos saisin valita että saisin nähdä jotain -
haluaisin vain nähdä kasvosi taas.
Sinä olet poikani, kaunis poikani.
Olen epäkohtelias. Sinunhan pitäisi tanssia ihastuttavan Niamhin kanssa.
En oikein tiedä... -Ei se ollut pyyntö.
Ei, äiti, se ei ole hyvä ajatus. -Stanley!
Äiti, ei!
Minä en tanssi enempää.
Hyvä on.
Minä menen tiskaamaan. -Äiti.
Jos haluat olla epäkohtelias vierastamme kohtaan, ole sitten.
Anna minun... -Ei!
Sinähän teet sen aina.
On vain oikein, että minä teen sen tällä kertaa.
Älä. Anna sen nyt olla.
Pyydän anteeksi. -Ei se mitään.
Mitä nyt? -Ei mitään.
Ihan totta, mitä? -Ranteesi.
Nyt en pysy kärryillä. -Jos haluat puhua siitä...
Meillä kaikilla on demonimme. Kyse on vain siitä, miten siihen suhtautuu.
Haluatko olla sankari? Pelastaa hädässä olevan neidon?
Ranteeni ovat tällaiset, koska olen yrittänyt itsemurhaa. Monta kertaa.
Jatkan elämistä vain siksi, että sydämeni haluaa jotakin.
Hyvä on. Rauhoitu.
Mitä sinä haluat?
Ei kyse ole siitä, mitä haluan...
...vaan siitä, mitä tarvitsen.
Minä...
Äiti! Mitä tapahtui?
Äiti, oletko kunnossa?
Minua väsyttää. -Mene lepäämään. Päivä on ollut pitkä.
Tarkoitan, että olen väsynyt tähän vanhuuteen ja yksinäisyyteen.
Vuodat verta. Näytä. -En minä tarvitse apuasi.
Anna tämän olla. Minä siivoan sen. -Ei! Minun on tehtävä se.
Ja sinun on löydettävä elämänkumppani. Ei elämä minun kanssani ole elämää.
Minähän haluan olla täällä. Juuri täällä, sinun kanssasi.
Olet hyvä poika, Stanley.
Tiedän, että sinullakin on ikävä häntä.
Hyvää yötä.
Olet hyvin hellä häntä kohtaan.
En minä tarkoittanut että... Minusta se on vain...hienoa.
Sopiiko, että nukut täällä?
Sopii oikein hyvin. Kiitos.
On kilttiä, että saan jäädä teille. Mitä olisin tehnyt ilman sinua?
Näytän huomenna miten osaat takaisin kylään.
Niamh, oli oikein...oikein hauska tutustua sinuun.
Olit sanoa jotain aikaisemmin. Mitä?
Ei mitään.
Eikö? -Ihan totta, ei.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Anteeksi, että ryntäsin ulos sillä lailla. -Ei se mitään.
Annatko terapiaa pareille? -Miksi sinä sitä kysyt?
Tällä sohvalla on tilaa kahdelle. -Kyllä minä annan.
Mistä he puhuvat? Avioliitto- ongelmista, työstä, sukupuolielämästä?
Kaikenlaisista asioista. -Kiinnostavista asioistako?
En saa puhua siitä. -Ei se mitään.
Olen kirjoittanut päiväkirjaa. -Hyvä. Miltä se tuntuu?
Se on mielenkiintoista.
Se sai minut ymmärtämään, että olen todellakin vaurioitunut.
Sehän on kiinnostava havainto.
Oikeastaan ei.
Minun taitaa olla parasta mennä nyt. -Jatketaan huomenna, jos sopii.
Se olisi parasta nyt, kun kaikki on vielä tuoreessa muistissa.
Hyvä. Nähdään huomenna.
Niamh, älä mene. Tulimme auttamaan sinua.
En minä tarvitse apua. Ja mitä hittoa hän täällä tekee sinun kanssasi?
Miksi et sanonut, että tulisit tänne? -Ei kuulu sinulle.
Kyllä se kuuluu, jos olet täällä jonkun toisen miehen takia.
Suututit minut niin perkeleesti.
Tämä olisi pitänyt tehdä Belfastissa niin kuin parit tekevät.
Mehän emme ole pari, Ethan. Yritä saada se mahtumaan kalloosi.
Onko siinä kaikki? Tulin tänne saakka ja sinä sanot niin.
Hyvä on, saat päättää nyt. Onko se hän vai minä?
Jos tulet takaisin luokseni, takaisin yhden luo omistasi -
annan sinulle anteeksi kaiken tämän paskan.
Mutta jos menet hänen luo, en puhu sinulle enää koskaan.
Älä koske minuun. Sano vain, mitä haluat.
En voi, Ethan. -Eikö ole muuta sanottavaa?
Hyvä on. Haluan rannekkeen takaisin.
Nyt riittää. Älä anna tuon akan määräillä.
Anna hänen olla. -Ei niin sovittu.
Minulle se on ihan sama. Mädäntyköön vain täällä.
En halua enää ikinä nähdä sinua. Kuulitko?
Sanoin että kuulitko! -Kuulin.
Hei, Stan, mitä kuuluu? -Ei kummempia. Entä sinulle?
Ihan hyvää.
Kippis.
Onko tilaukseni tullut? -On. Se on täällä.
Hiton kallis postimaksu. Kiitos, Jim.
Muuten, löysitkö veljentyttäresi?
Veljentyttäreni? -Niin, nuori ja kaunis. Tumma.
Kyseli sinua kolme päivää sitten. -Kyllä se on jokin väärinkäsitys.
Voi olla, että olen väärässä. -Hei sitten.
Tämä hiton pakkanen...
Mikä sinua vaivaa? Tulitko tänne saakka vain rähjätäksesi hänelle?
Et edes läimäyttänyt häntä. Häpeäisit.
Ihan totta, olemmeko lähdössä kotiin? -Mitä sitten pitäisi tehdä?
Mitä luulisit? Akka olisi tapettava. -Älä viitsi.
Ihan totta, hän ei kunnioita sinua eikä kulttuuriamme -
mennessään tuollaisen helvetin englantilaisen kanssa.
Et sinä tiedä, onko hän englantilainen. -Kyllä sen hajusta tietää.
Sammuta moottori, hitto vie.
Tehdään näin: hajaannutaan.
Toinen hoitelee englantilaisen ja toinen vie sen akan takaisin.
Mitä jollei hän halua kotiin?
Olet hullu.
Sinähän halusit minut mukaan tekemään sen, mitä sinä et halua tehdä.
Olet olevinasi mies, mutta annat naisen kohdella itseäsi kuin et olisi mitään.
En ymmärrä...
Kun tutustuimme, hän oli tosi hyvä minua kohtaan.
Hän kuunteli minua. Sitten kerroin hänelle isästäni ja itsestäni.
Hän pani kätensä olalleni ja sanoi, että hän ymmärtää.
Siitä hetkestä tiesin, että meidät oli tarkoitettu toisillemme.
On se valitettavaa.
Mutta hänelle on tehtävä jotain.
Olemme tulleet näin kauas. Yhtä hyvä, että hoidamme homman.
Jollet sinä tee sitä, minä teen. -Odota vähän.
Ovatko nuo olleet autossa koko ajan? -Joo.
Olisimme voineet jäädä kiinni rajalla. -Mustat ja muslimit ne vain tsekkaavat.
Puhut paskaa ja tiedät sen. -Olisiko ne pitänyt tunkea perseeseen?
Siitähän sinä olisit tykännyt.
No niin, talo vai kukkula? -Talo.
Minä otan talon. -Oletko varma?
Olen varma.
Saakeli!
Mitä odotat?
Kuka tämän antoi sinulle? Mistä tiesit, missä asun?
Jos luulet, että kerron, olet juuri niin tyhmä kuin arvasin sinun olevan.
Vai arvasit? Sinähän et edes tunne minua, poika!
Nyt kerrot, miksi haluat tappaa minut.
Miksi en haluaisi?
Teen tällaista siksi, että toisinaan tekee mieli vittuilla ihmisille.
Miksi muuten tulisin tänne pakkaseen?
Vedä käteen, saatanan...
Niamh?
Niamh!
Niamh?
Saat vielä yhden mahdollisuuden. Parasta antaa oikea vastaus.
Olen vähäisin ongelmistasi.
Kaverini on melko varmasti pitämässä hauskaa äitisi ja sen akan kanssa.
Jumalauta! Niamh! Niamh!
Niamh, tarvitsen apuasi. Minä vannon, se oli vahinko.
Menetkö sinä piiloon minulta?
Tiedän, että olet täällä.
Olen ollut yhdessä hyvin pimeässä paikassa.
On tämä häpeällistä.
Nöyryytät minua joka kerta kun tapaamme.
Se panee pääni hiton sekaisin.
Mehän tykkäämme toisistamme, mutta et ole viime aikoina näyttänyt sitä.
Oletko?
Välillämmehän oli jotain...puhdasta. Mitä kellään muulla ei ollut.
Ja me rakastimme toisiamme.
On tämä niin saatanan ikävää.
Mutta olet ollut erittäin uskoton tyttöystävä.
Olen pahoillani.
Todella pahoillani.
Äiti!
Mitä te haluatte minusta? Sano!
Lopeta. -Kuulitko?
Lopeta! -Kerro!
Tätäkö sinä tarvitsit?
Niinkö?
Mitä sinä olet tehnyt?
Jätän sinut omiin oloihisi. -Tule istumaan.
Kiitos.
En muista, milloin sanoin viimeksi hänelle, että rakastan häntä.
Kyllä hän tiesi. -Tiesikö?
Se mikä minua vaivaa... Hän kuoli pimeydessä.
Yksin.
Minuun sen luodin olisi pitänyt osua, ei häneen.
Olisin ansainnut sen tekojeni tähden.
Mitä olet tehnyt?
Kuka sinä olet? -Mitä tarkoitat?
Älä yritä kieroilla minulle. -Tiedät kuka olen.
Tiedänkö?
Kaiken tapahtuneen jälkeen et ole soittanut poliisille.
Etkä yrittänyt paeta. Sinulla on joko tahdonvoimaa, tai olet yllättynyt.
Jollet taas ole yllättynyt, sinä tiesit, että tämä voisi tapahtua.
Niinpä olet joko heidän remmissä, tai he tulivat hakemaan sinut.
En halua kuunnella.
Jim baarista kertoi sinun kyselleen minua. Miksi? Älä valehtele.
Kerro totuus! -En minä tiedä.
Kerro! Oletko löytänyt sen, mitä etsit? Olenko se minä?
Miten kauan olet etsinyt? -Satutat minua. En tiedä mitään.
Tiedät. Istuit samassa pöydässä äitini kanssa. Valehtelit päin naamaa.
Hän antoi sinun tulla meille.
Siitä hyvästä sain haudata hänen kylmän, kuolleen ruumiinsa maahan!
Miksi? -Sinä tapoit minun veljeni!
Mitä?
En halunnut tätä.
He etsivät minua koska minä etsin sinua.
Syytät minua äitisi kuolemasta, mutta sinä otit minulta kaiken.
Miten monta viatonta pientä poikaa sinä olet tappanut?
Olen koko elämäni ajan ajatellut tätä hetkeä.
Sitä, mitä tekisin sinulle. -Pyydän.
Ammu minut. Pyydän.
Veljeni oli vain lapsi. Hän oli viaton.
Niin, ole kiltti ja ammu minut. Tee se!
Isäni päätöksen teki, ei veljeni!
Ammu minut!
Olen aina ajatellut, että voisin taas hyvin, kun olen tappanut sinut.
Nyt tiedän, mitä oikeasti on tehtävä.
On annettava sinulle anteeksi.
Jätä viesti niin otamme yhteyttä heti kun voimme.
Hei, Bernadette tässä.
Soita, kun olet kuullut tämän.
Oletko unohtanut tapaamisen? Ei ole tapaistasi olla tulematta.
Olen huolissani sinusta, joten ole hyvä ja soita, kun kuulet tämän. Kiitos.
Olen pahoillani.
Tämä on väärin.
Minun tässä kuopassa pitäisi maata, ei sinun.
Elämä on aina ollut julmaa ja arvaamatonta.
Se on pelottanut minua.
Auttanut minut takaisin.
Nyt tiedän, että elämän luonne on sellainen.
Sinä olet oikeassa.
Ja minä yritän.
Minä elän.
Suomennos, Håkan Mäkelä Ordiovision