Det skal nok gå fint.
Gør vi nu det rigtige?
Du vil gerne løse det, skat. Det er dit arbejde. Men vi har prøvet alt.
Alligevel står vi her nu.
Det vil gøre ham godt at komme væk. Og os med.
Og det er en god skole.
Han er hjemme igen, når sommeren er slut.
Og jeg skal nok klare mig. Det lover jeg.
- Jeg elsker dig. - I lige måde. Ring til mig.
Det skal jeg nok.
Jeg elsker dig.
- Hold da op! - Hvor er du dygtig, Stephen.
Det er så flot!
Hold op, mor!
Hvad er det der?!
En, to, tre ...!
- Flot ... - Ja! Den er temmelig død.
Den er meget død.
I dag er min søn blevet en mand. Og derfor ...
Du tror nok, at vi gør det her for at straffe dig, men det gør vi ikke.
- Mor og jeg vil dig kun det bedste. - Du ved intet om, hvad hun vil.
- Hvorfor gør I det her? - Du blev smidt ud af skolen.
Det her er ikke hendes, men din ide. Du vil af med mig.
Din mor og jeg tog en lang snak. Vi har begge brug for en pause.
- Jeg hader dig! - Fald ned!
- Rør mig ikke! - Fald nu ned ...
Seks måneder senere
Nu skal du vågne. Så er det op.
Er du klar til din træning?
Luk munden op.
Markant snefald i hele New England.
Træf de nødvendige forholdsregler med stormens komme.
Regn med en masse sne ...
MARY PORTMAN KLINISK PSYKOLOG
Det er din tur.
Gør et rask forsøg.
Godt klaret.
Hej.
... så jeg vil gerne arbejde videre med ham i et par uger endnu.
Det er ikke min beslutning. Han skal på et hjem for døve børn i Boston.
Men der er fremgang. Det tager tid. Han er en god dreng.
Han brækkede armen på et andet barn i sidste uge.
Han kan ikke blive på Schweitzer. Jeg beklager.
Vi kører nu.
Joan!
Vent lige et øjeblik.
Jeg vil gerne give dig dem her.
Du må ikke fryse.
Du kan ikke drage omsorg for alle børn i Maine, Mary.
- Det ved jeg godt. - Forresten ...
Covington plejehjem
Ingen vil dømme dig for at søge hjælp.
Tak.
- Hej, dr. Wilson. - Hvordan har du det?
- Hvordan går det med det hele? - Jeg har haft en lang dag. Og uge.
Stephen holder dig i gang, hvad? Hvordan har han det?
Jeg har modtaget papirerne.
Jeg sender ham på Covington.
Fysisk kan jeg godt lige akkurat klare det.
Men han er der ikke mere.
Der er blot en krop tilbage, som jeg går og fodrer, vasker og klæder på.
Jeg mistede ham, da jeg mistede Richard.
Selv ikke psykologer er perfekte forældre. De findes ikke!
Du traf en kvalificeret beslutning.
Jeg sendte ham væk.
Jeg sendte min søn væk, og nu er han borte.
- Det er alarmcentralen. - Hallo? Det er Mary Portman.
Jeg bor på Delphi Lane nummer 28. Nogen prøver vist at bryde ind her.
Godt, bliv på linjen.
Er du inden for i huset, fru Portman? Kan du høre mig?
Hallo? Jeg beklager, men det var falsk alarm.
Det var bare en vaskebjørn.
Værsgo. Det her får du varmen af.
Er du veltilpas?
Nå, lige et øjeblik. Hallo?
Hej, Joan. Tak, fordi du ringede tilbage. Jeg ved godt, det er sent.
Hvordan er han overhovedet kommet herhen? Det er minus ti grader.
Det er jeg klar over, at det ikke er. Men jeg kan godt hjælpe ham.
Han kan bare blive her.
Er det virkelig nødvendigt?
Hvad? Har du ...? Giv det nu en chance.
Jeg kan hjælpe ham.
Hvad skulle det gavne at ringe til politiet?
Den chance tager jeg gerne. Han er ni år gammel, Joan.
Kan du ikke bare lade ham ...?
Jeg ringer lige tilbage senere, Joan.
Tom!
Helt ærligt ...
Tom!
- Du skal ikke lige have en kop til? - Nej tak, Mary.
Vi må ud og tale med naboerne. Børn overlever ikke længe i den kulde.
Jeg føler mig bare så magtesløs.
Jeg har ledt efter ham hele eftermiddagen.
Jeg kan ikke holde ud at tænke på ham derude et sted helt alene.
Lov mig, at du ringer, så snart du hører noget.
Fint.
Godt. Farvel.
Tom!
Mary?
Skat?
Hørte du mig ikke? Jeg blev helt bekymret.
- Hvad laver du herinde? - Jeg ...
Jeg tænke bare, at jeg ville rede Stephens seng, hvis nu ...
Hvis nu Tom kom tilbage.
- Hvad er klokken? - Den er mange.
Aaron Hart venter på dig.
Ungen er blevet sendt fra den ene til den anden plejefamilie hele sit liv.
Og alle var ligeglade. Men pludselig er hele byen åh så interesseret.
Ved du, hvor mange børn der bliver væk eller løber hjemmefra hvert år?
Jeg kender ikke tallet ...
BARN FORSVUNDET
Desuden er ungen jo død. Det kan enhver regne ud.
- Det var alt for i dag, Aaron. - Så siger vi det ... Helt sikkert.
Tak for det.
- Kommer din far og henter dig? - Ja.
Teenagere ... Hvordan skrider det frem?
Hader han mig mere eller mindre end alle andre i dag?
Han har det bare vanskeligt med flytningen og skilsmissen.
Man glemmer den søde lille dreng, der elskede at kaste bold med sin far.
- Han er altid så vred. - Det går over. Det er en svær alder.
Det trækker op til storm.
Bliver det til en isstorm, kan der komme strømudfald i flere dage.
Du burde ikke være her alene.
Aaron og jeg overvejer at flytte på hotel i byen for at ride stormen af.
I så fald kunne jeg måske invitere dig på middag?
Jeg klarer mig. Vi klarer os. Min søn er syg, så jeg kan ikke flytte ham.
Det gør mig ondt. Hvor gammel er han?
- Han er 18 år. Han er min stedsøn. - Det vidste jeg slet ikke.
Min mand er død. Så der er kun Stephen og mig tilbage nu.
Måske kan vi alle fire, du og jeg og vores vrede teenagere, spise sammen?
Det sømmer sig ikke rigtigt. Aaron er min patient. Og han sidder og venter.
Klart nok.
Men du skal i hvert fald have tak. Jeg beklager, at jeg ...
- God bedring til din søn. - Tak.
For fanden ...
Pis.
FORSVUNDET BARN
Tag det roligt.
- Jeg er ved at miste forstanden. - Fald nu ned. Hør lige dig selv.
- Jeg var der jo! - Der findes ikke spøgelser.
Det ved du også godt.
Du har formentlig parasomni, en søvnlidelse, der giver natteskræk.
Jeg så ham! Jeg så Tom.
Alle siger, at han er død. Det håber jeg ikke. Men det må han være.
Du er under stort pres.
Og du sover i forvejen dårligt. Så det hele er ikke så underligt.
Det giver også god mening, at du så den bortløbne dreng.
Du har ledt efter ham. Du har været bekymret for ham.
Men det betyder ikke, at han er død, endsige hjemsøger dig.
Tror du, at lyden af barnets fodtrin i din drøm kunne være en påmindelse -
- om det barn, som du måske oplever, at du faktisk har mistet?
Den søn, der plejede at komme ind til dig om natten, når han var bange?
Tror du, at det stumme barn i din drøm kunne være Stephen, -
- lige så meget som det er Tom?
Længe før trafikuheldet fortalte du mig, -
- at du oplevede, at du var ved at miste Stephen, din lille dreng.
- Kan du huske det? - Ja.
Der var sket så mange ting.
Fortæl lidt om den Stephen.
Stephen før biluheldet. Og endda før adfærdsvanskelighederne.
Jeg har aldrig fortalt dig det her, men den morgen ...
... tryglede han mig om ikke at sende ham væk.
- Fortsæt. - Stephen gav altid Richard skylden.
Men det var mig, der fandt skolen.
Jeg kunne bare ikke finde ud af både at være hans psykolog og hans mor.
Mary?
Mareridtet om Tom handler muligvis om Stephen, -
- men det er, fordi alt handler om Stephen.
Jeg vil gerne udskrive et sovemiddel til dig. Det kræver en blodprøve.
Pas nu godt på dig selv indtil da.
Tak.
Hej, undskyld, jeg var lige ... Kom indenfor.
Hvad kan vi gøre for den unge mand?
Det er faktisk mig. Jeg skal have taget en blodprøve.
- Hvad er der med dig? - Ikke noget. Jeg har det fint.
- Hvorfor tog du så ikke til lægen? - Han skal ikke være alene.
Jeg prøver på ikke at forlade huset alt for meget.
Han er en flot fyr.
- Han har dine øjne. - Det er ikke ...
Tak.
- Passer du ham selv? - Ja.
Han ser fin ud. Sund.
Noget må du gøre rigtigt.
Blodtrykket er for højt for en kvinde på din alder.
Kan vi måske bare ...?
Det kommer ikke mig ved. Jeg har forstået.
Men vent og se. Lægen vil sige det samme, når han får svarene.
- Hvornår afleverer du Stephen? - Sidst på måneden.
Dr. Wilson siger, at jeg skal øve mig på at forlade reden.
Jeg tror ikke rigtigt, at det her tæller.
Jeg mødte Doug Hart inde i byen i går.
Jeg var så uhøflig over for ham.
Han mente, at han snarere havde fornærmet dig.
Du burde ringe til ham og invitere ham ud.
Måske burde jeg ringe og sige undskyld.
Ja, ring du og sig undskyld ...
Jeg følte mig så dum forleden. Jeg anede det ikke.
- Lucy fortalte mig det hele. - Selvfølgelig gjorde hun det.
Det må have været hårdt at passe ham alene.
Nå, fortalte hun også om det? Jeg sender Stephen på et plejehjem.
Nå, om forladelse ... Det sagde hun ikke noget om.
Nå, jeg troede ... Undskyld.
Det her er ikke så nemt. Det er længe siden, jeg har gjort det sidst.
- Var I tætte før uheldet? - Ja.
Han var fem, da vi blev gift. Han var mere fortrolig med mig end sin far.
Men så kom han i puberteten, og så blev han helt fremmed.
Ja, sådan er Aaron også. Han er nærmest sin egen art.
- Han er en god dreng. - Lærerne er uenige.
- Jeg talte med rektor i sidste uge. - Hastings?
- Han er styg. - Gik Stephen der?
- Indtil han blev bortvist. - Hvad blev han bortvist for?
Det var en storm i et glas vand.
Der var nogle børn i svømmebadet, der plejede at drille Stephen.
En dag gav han igen, men ingen kom noget til.
Han blev grebet af stor sorg efter sin mors død.
Da han blev teenager, var han holdt op med at tale med nogen. På nær mig.
Aaron taler med alle undtagen mig. Han lukker mig helt og holdent ude.
Nå, jeg må vel hellere lade jer to komme i seng.
Klokken er mange.
Stephen? Stephen!
Stephen!
Der foregår underlige ting, og det er ikke bare inde i mit hoved.
Mary, træk vejret roligt, og overvej, hvad du siger.
Jeg troede, at det var en drøm, men det var det ikke. Jeg var vågen.
- Ved parasomni ... - Det er fandeme ikke parasomni!
Du er nødt til at tro på mig.
Lyt til dig selv. Du taler om spøgelser! Det ligner dig ikke.
Tror du ikke, jeg ved, hvordan det lyder? Det her er noget, der sker.
Jeg kan bevise det. Stephen har kradsemærker i ansigtet.
Du sover for lidt. Du er kulret.
Du vil have hoved og hale på alt og klamrer dig til vilde løsninger.
Men måske kradsede du ham selv. Ved et uheld.
Jeg ved ikke, hvad der er værst. Om det her virkelig sker, -
- eller om jeg er ved at blive skør. Jeg hører lyde fra væggene.
- Og fra under gulvet. - Jeg er her til at hjælpe dig.
Jeg fremskynder dine blodprøvesvar og udskriver et antidepressionsmiddel.
- Jeg ringer igen om et par timer. - Ja.
Så er der nyt om den døve dreng, der blev meldt savnet for få dage siden.
En dreng, der passer på beskrivelsen af Tom Patterson på ni år, -
- er blevet set i en park i Hawthorne i Florida.
Adviseret af en lokal beboer gennemsøger politiet nu området.
De gætter på, at han har taget bussen dertil.
Men man ved endnu ikke, hvor han præcist opholder sig nu.
Efter reklamerne har vi mere om vinterstormen, der er på vej imod os.
- Det er bare mig! - Hej.
Jeg ved godt, at du sagde, at du ikke mangler noget, men ...
- Jeg har prøvet det her før. - Vil I ikke sove hos os i aften?
Nej, vi klarer os.
Men jeg troede et øjeblik, at jeg var ved at ...
- Er alt vel med dig? - Ja, jeg har bare sovet skidt.
Er du sikker på, at I har alt? Lanterner? Tæpper? Mad nok?
Ja! Tak ...
- Hav det nu godt. - I lige måde.
Farvel.
Lanterner ...
- Det er bare mig. - Åh, chok!
- Jeg bankede på, men ingen åbnede. - Jeg hørte ikke din bil.
Sneploven har lige været der. Din indkørsel er spærret.
Jeg ville bare sige tak for i går og se, om alt var i orden.
Aaron og jeg har bestilt en suite på Holiday Inn. Vil I ikke med os?
Nej, det er pænt af dig, men vi har redet værre storme af.
- Jeg hyggede mig godt i går. - Det gjorde jeg også.
Jeg er så lettet over, at de fandt Tom, kan jeg godt sige dig.
- Drengen, der var løbet hjemmefra. - Ja, i Florida.
Men det var falsk alarm.
Havde du ikke hørt det?
Nej.
Men han skal nok dukke op. De finder ham sikkert et par byer herfra.
Er der noget galt?
Jeg har ret travlt. Er det fint, hvis jeg ikke følger dig ud?
Selvfølgelig.
Doug! Jeg ...
Undskyld, jeg var lige nedenunder.
Jeg har lige fået dine blodprøver. Jeg er skuffet.
Havde du sagt, at du selvmedicinerer, kunne forvirringen være undgået.
Dine problemer er forståelige, når du tager alle de piller.
Benzodiazepiner er ikke at spøge med.
Jeg tager ikke noget.
At blande receptmedicin kan man altså dø af.
Du tager den vel fra Stephen, men det kan altså true jeres begges helbred.
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg har ikke taget noget.
Jeg havde hjertens gerne selv udskrevet beroligende til dig.
Det må være en fejl.
- Jeg har travlt. Jeg ringer senere. - Mary?
Mary!
Mary. Mary!
Nummeret, du har kaldt, er uden for rækkevidde.
Stephen. Stephen!
Nej! Stop!
Tag det roligt, tag det roligt ...
Tag det roligt. Jeg er her.
Nej, nej ... Nej!
Tag det roligt. Se på mig.
Det er mig, din søn Stephen.
Tag det roligt. Nu fjerner jeg tapen.
Godt ...
Undskyld ... Godt.
Ti stille. Du skal ikke skrige!
Tag det roligt. Hallo ...
- Tag det roligt. - Hvad foregår der?
Jeg tager mig af dig.
Ligesom du tager dig af mig.
Drømmer jeg?
Nej. Ikke længere.
Jeg forstår ingenting.
Da jeg vågnede på hospitalet en uge efter biluheldet, -
- var du ved min side og opfyldte alle mine behov.
- Du rørte dig ikke og sagde intet. - Nej.
Og I antog alle sammen, at jeg ikke var i stand til det.
Jeg ville ikke have det til at slutte.
Og jo længere tid jeg intet gjorde, jo nemmere blev det.
Og lægerne blev ved at sige, hvor lidt vi ved om hjernen.
Dine scanninger så bedre og bedre ud. Dine reflekser var normale.
Du så, hvad du gerne ville se. Vi har været så lykkelige i de her måneder.
Bare os to sammen.
Indtil han kom til.
Tom ...
Jeg kunne ikke lade ham gå. Han havde set mig.
- Slog du ham ihjel? - Jeg er din søn!
Jeg er din søn. Hvorfor sætter du altid de andre i første række?
Jeg vil ikke konkurrere længere.
Hov, nej, nej ... Tag det roligt.
Han er ikke et spøgelse.
Han er nedenunder.
Jeg ville have nakket ham, men så kravlede han ind i krybekælderen.
- Det var altså ham på mit værelse. - Ja, jeg troede, spillet var ude.
Men ... jeg undervurderede de her.
- Han er i live. - Jeg har spærret ham inde.
Jeg ville udsulte ham.
Men lyden af ham ... Lyden af ham, der kradser rundt i mørket.
En enkelt i din te slog dig gerne ud en hel nat.
Men jeg har måttet forhøje dosen, siden han kom. Kom her ...
Luk munden op.
Vær sød ...
Nej, nej ... Av!
Stop, stop ...
Stop så!
Og synk så.
Synk.
Du er dygtig.
Når du vågner, er han væk.
Så bliver alt ved det gamle igen. Bare os to. Det lover jeg.
Hallo? Nej, jeg vil ikke i ventekø igen!
Jeg vil have jer til at sende nogen ud og se til Mary Portman -
- på Delphi Lane nummer 28.
Nej, hun har ikke været ude for en ulykke.
Men jeg tror, at nogen har bedøvet hende.
- Du har nået rejsens endemål. - Hvad?
Pis.
Hold kæft.
Hold kæft!
Jeg troede, at du ville blive glad. Nu behøver du ikke at sende mig væk.
Jeg vil bare hjælpe dig, Stephen.
Du var ude for et frygteligt uheld. Du er ikke rask.
Jeg hørte dig ...
... i går aftes.
Du vil sende mig væk igen.
- På grund af ham der. - Nej.
- Det er ikke på grund af ham. - Du gav ham mit værelse.
- Du vil erstatte mig med en anden. - Nej, du er uerstattelig.
Det lover jeg. Vil du ikke bare lægge øksen fra dig? Så taler vi om det.
Jeg kan godt løse det her, så vi kan vende tilbage til sådan, som det var.
Jeg kan skaffe dig hjælp.
- Men vær sød at lægge øksen fra dig. - Det er ikke ladt.
Jeg gør det her for vores skyld!
Er du uskadt? Jeg skal nok få dig ud herfra.
Nej!
Stik af!
- Stephen, vær sød at stoppe. - Hold op!
- Hold op, du ødelægger det hele. - Fald nu ned.
- Jeg prøver at rydde op efter dig. - Du er ikke dig selv, Stephen.
- Klap i. Du kender mig ikke. - Du er en god dreng, Stephen.
- Biluheldet har ændret dig. - Det var ikke et uheld!
Jeg var ligeglad med, om jeg ville dø, så længe han bare gjorde det.
Det er dig, jeg ... I ville sende mig væk.
Jeg måtte stoppe ham. Jeg kunne ikke lade ham tage mig væk fra dig.
Du skal ikke røre mig.
Jeg vil hellere dø end ikke at være sammen med dig.
Vi har ikke brug for nogen andre.
Tom!
Hvor er du?
Tom ...
Tom! Kom. Kom ned derfra. Kom.
Kom med mig.
Hurtigt.
Mary? Det er dr. Wilson! Er alt i orden?
Mary?
Er der nogen hjemme?
Er alt vel med alle?
Jeg tænkte bare, at vi lige fik en lille snak, før politiet ankommer.
Vi har ikke rigtigt tid til julelege lige nu ...
Vel?
Stephen, det er dr. Wilson. Stephen?
Det var dig, der fik hende til at sende mig væk.
Men hun elsker mig.
Ingen kan holde os adskilt.
Tom, han er væk. Kom bare ned nu.
Her, tag den her på.
Han kommer!
Bliv her. Jeg kommer tilbage og henter dig.
Åh nej ... Doug!
Skynd dig, kom med mig.
Vent ...
Vent her.
- Dr. Wilson ... - Undskyld.
Du skal ikke undskylde. Jeg får dig væk.
Han var her ...
... hele tiden.
Undskyld.
I Stephens indre verden ...
Du må ikke provokere hans vrangforestillinger.
Er du med?
Lad ham ikke se drengen.
Det er dig, han vil have.
Kun dig. Spil med på hans vrangforestillinger.
- Jeg er med. Nu får jeg dig ... - Nej, få drengen væk herfra.
Bliv her. Det skal nok gå.
Nej!
- Stop, stop ... - Nej, hold op!
Hør på mig.
Hør på mig. Fald ned. Fald nu ned. Du havde ret.
Jeg havde travlt med mine patienter, men burde have været der for dig.
Vent! Hold nu op ...
Jeg fattede ikke ... Jeg forstod ikke, at du gjorde det for os to.
Det fattede jeg ikke ... Så vi to kunne være sammen.
Du lyver! Du vil bare hjælpe ham.
Nej, jeg skilte mig af med ham. Han er væk nu. Nu er det kun os to.
Det her er vores hus. Du har ret. Han bør ikke være her.
Jeg var i vildrede. Jeg troede, at jeg havde mistet dig.
Men nu er du her. Hvordan skulle jeg nogensinde kunne erstatte dig?
Jeg elsker dig, Stephen.
Det er her, du hører til.
Tom ...
Der er ingen måde at komme ned derfra på. Skynd dig ... Jeg har dig.
Jeg har dig.
Sådan.
Lad os komme ud i en fart.
Kom.
Tom!
Løb, Tom.
Stephen, nej. Vil du ikke nok ...?
- Vil du ikke nok lade være? - Flyt dig.
Nej!
Tom! Tom! Jeg har dig. Jeg har dig.
Jeg har dig.
- Er du klar til det her? - Ja.
Det er jeg. Det er vi begge to.
Papirerne er klar til underskrift. Han er en heldig knægt.
ADOPTIONSKONTOR
Må jeg se?
Den er flot.
Ønsker du dig en hund?
Måske ...
Vi skal nok få det godt.
Oversættelse: Lars Knudsen Scandinavian Text Service 2016