Pigen foran mig er min kusine Chloe, der nærmest er som en søster.
Det er Vivien, tålmodigheden selv, der altid taler rent ud af posen.
En trofast veninde, der støtter mig, uanset hvad jeg kaster mig ud i.
Vi har været pot og pande, siden vores forældre døde.
I hvert fald indtil for nylig.
TO UGER TIDLIGERE
Goddag, onkel Dave.
- Mrs. Lopez, hvordan har manden det? - Han er død.
Jeg tænkte nu på din nye mand.
- Isabelle? - Dufter mine cannoli ikke dejligt?
- Det er ren kunst. - Mine cannoli kan redde dit liv.
- Er vi klar til festen? - Ja. Vi mangler måske lidt vin.
Bare et par flasker. Folk skulle nødig tro, vi var drukkenbolte.
- Hvad venter du på? - Jeg har solgt hele kollektionen.
Hele kollektionen?
Ja, bortset fra det her. Det sidste er altid til dig.
Det betyder jo, at du endelig har råd til at rejse til Europa.
Men jeg venter, til alt er faldet på plads.
Du skal bare bestille den rejse nu. Af sted med dig. Og husk vinen!
I dag skal vi tale om mad, der forbedrer livskvaliteten.
Her er værten fra "Køkkenglæde", Fernando Mendilibar.
Guy de Maupassant kaldte madlavning for kærlighedens alkymi.
Hver mandag viser vi, hvordan god mad gør dig lykkelig.
- Tak! - Hvem har ændret i manuskriptet?
Hvorfor lægger vi ud med bagt laks på en bund af spinat?
Salat er afslappende. Laks på en bund af spinat er klamt.
- Med pistaciesauce. - Endnu værre.
Serien hedder "Køkkenglæde", og jeg er pissesur.
Spinat er afslappende, og laks har omega-3, der beroliger nerverne.
Pistaciesaucen stimulerer kredsløbet og giver hjernen et kick, -
- så en tosse som dig ikke gør skade på sig selv.
Fint nok, Chloe. Du tror, du er så klog, -
- fordi du bruger store ord, som ingen forstår.
Men jeg er stjernen, og uden mig er du ingenting!
- Vi er klar! - Mit manuskript!
Mao, kan du tage min aftenvagt? Min onkel fejrer sit otium.
Nej.
Jeg kom på holdet samme år som Pilone.
Ja, men han brugte ikke en plæneklipper.
- Undskyld. - Jeg viede 42 år til klubben.
Jeg passede og plejede plænen, som var den et persisk tæppe.
Og du havde altid tid til din skrappe lillesøster.
Jeg kan ikke læse indgraveringen, -
- for jeg gav mit syn til hvert eneste græsstrå.
Jeg takker Gud for mit talent og for dine generøse drikkepenge.
Jeg vil nu afsløre dine inderste hemmeligheder -
-ved blot at berøre dine sko.
Hold da op! Ruskind. Klogt valg, Vivien.
- Gæt, hvad jeg har i lommen. - I venstre lomme har du en tang.
Ja, nu har jeg.
Og i højre lomme, som du hentydede til, -
-har du en billet til Europa.
London, Paris, Madrid, Lissabon. Endelig skal jeg på min drømmerejse.
- Det skal fejres! - Vinen...
Jeg tager noget med til dig.
- Køen til kagen begynder bag mig. - En ad gangen, tak.
- Et stykke til værtinden? - Nej tak.
Tante!
Tante.
Pas godt på det mest dyrebare, vi har.
Nej, nej...
Laks er rig på omega-3, der sammen med spinaten virker beroligende.
Der er for meget soja i. Du skal bruge citron og hvidløg.
- Er det, fordi jeg ikke tog vagten? - Nej, på grund af din mad. Hallo?
Vi har fem minutter til at anrette. Chloe?
Du må klare det selv.
Nej, ikke nu.
BEDEMANDEN GUIDO
Forhøjet glukose i blodet. Sukkeret var synderen.
Hun viede sit liv til søde sager, og det blev hendes død.
Dødsårsagen var bittersød. Nej, det var upassende.
Vis lidt hensyn. Isabelle er død.
Længe leve Isabelle!
Fint nok. Hun sagde altid, at hendes begravelse skulle være en fest.
Jeg henter noget at drikke. Skal I have noget med?
Hvem står for begravelsen? De skal også stå for min kones.
Hun kan kradse af når som helst.
- Ja? - En koffeinfri.
Fløde, sukker og en panino uden skinke og basilikum.
- Jeg er ikke i humør til basilikum. - Det er altså ikke en fin café.
Vi tilpasser ikke retterne. En koffeinfri og en panino?
Fint nok.
Jeg kunne ikke engang få ekstra skinke.
Du kan få mit sukker, hvis jeg må få din skinke.
Men det er ikke sundt med for meget sukker.
Min chef siger ellers, at jeg ikke lyder overbevisende.
Det gør du heller ikke, men du har ret.
Kaffen smager af gift, men jeres panini er dødlækre.
Tak. Jeg havde brug for et grin.
Jeg har forsøgt at få dem til at le i bedemandsforretningen i dag.
Det gav et andet resultat.
Et andet resultat? Hvad laver du derovre?
Jeg arbejder ikke derovre. Eller jo, det gør jeg.
Jeg arbejder for en bank, og mine klienter er derovre. Døde.
Det må være korte møder.
Ja. Vi taler om de penge, som de aldrig kan betale tilbage.
Så forstår jeg bedre. Det må være svært at overbevise en død klient.
Ja, men jeg gør mit bedste.
Heldigvis skal jeg ikke sælge dem en livsforsikring.
ET PAR DAGE SENERE
"Jeg efterlader lejligheden til min bror Dave, -
- mens bageriet skal deles mellem mine niecer, Chloe og Vivien Moats."
Mine damer og herrer, vi har et problem her.
- Hvad er problemet? - Jeres tante... Lige der!
Isabelle Moats efterlod sig en gigantisk gæld.
Jeg advarede hende flere gange. Av! Lige der. Hårdere.
- Kan vi droppe afbrydelserne? - Må vi få lidt fred?
Isabelle Moats skylder banken 600.000 dollars.
Banken har overtaget lejligheden og gør også krav på bageriet.
- Hvor skal onkel Dave bo? - Hos mig, til vi finder en løsning.
Løsningen er at få forretningen op at køre.
Hvis bageriet lukker, overtager banken det.
Hvad kan ellers gå galt?
- Hallo? - Det er Vivien.
- Ekstra skinke, ikke? - Jeg har brug for et råd.
Min tante står til at miste sin forretning til banken.
Det er svært at redde forretningen.
Men hvis det er hendes hjem, skal banken give tre måneders frist.
Jeg har lige et møde, så jeg ringer bagefter.
- Et møde med en afdød? - Desværre ikke.
De er sprællevende og kampberedte, så vi tales ved.
Paul?
- Hvad laver du her? - Det er min tantes forretning.
- Chloe. Hvem er du? - Banken.
Paul Russell fra den bank, der har ydet lån til forretningen.
Og nu trækker I stikket, fordi ejeren er død.
Banken har i årevis advaret hende mod de store lån.
Hun troede på projektet. Det gjorde jeg også.
Det lyder så meningsløst, nu hvor hun er borte.
I kan få en time til at finde det, I vil beholde.
Vi har brug for mere end en time. Onkel Dave bor her.
Han kan ikke bo i et bageri.
I tog jo også hans hjem, så han har en frist på tre måneder.
- Så skal jeg bruge en madras. - Hvor meget skylder vi?
230.000 dollars.
Herligt. Vi ses om tre måneder.
Okay, tre måneder. På én betingelse.
- Jeg kan da ikke gå ud med fjenden. - Man skal holde fjenden nær.
Sikke en masse ragelse. Det er ingenting værd.
Jeg kan ikke gå ud med ham, bare fordi han er fjenden.
Vi bliver aldrig færdige. Vivien, du er jo ligeglad med stedet.
Du har en billet til Europa. Følg nu din drøm.
Hvad vil du gøre med forretningen? Du har dit eget arbejde.
Jeg kan vel gøre, hvad jeg altid har drømt om.
Jeg kan skabe et moderne sted med mine egne ideer.
Selv om det kun er tre måneder, kan jeg kæmpe.
Har I stadig åbent?
Jeg har frossent bagværk i bilen, hvis I er interesserede.
Det er jo nye tider.
Vi har altid bagt fra bunden. Hvorfor skulle det ændre sig?
Du kan sælge din plasticmad til en restaurantkæde.
Okay, jeg spurgte bare.
- Okay. Turen går til Europa. - Sådan!
Nej, det skal stå i midten, selv om du ikke forstår det.
Daniella! Jeg ledte lige efter dig.
Jeg prøver at tænke nyt, men folk er vanedyr.
Jeg er vild med din accent. Jeg har fundet et bageri til dig...
Vi flytter altså om, fordi Mao lavede et rod, efter du bare skred.
- Vi tales ved. - Nu skal det hele have en makeover.
Ja, men det kan ikke dække over, hvor elendig en kok du er.
Nå, jeg har også travlt, så jeg skrider.
Det er mig, der bestemmer, hvornår du går. Jeg har ansat dig.
Se godt efter, for jeg er smuttet med ekstra sovs.
Og du er på egen hånd uden tilbehør.
Hvad laver du her? Hvorfor har du forklæde på?
Skulle du ikke til Europa?
Jo, men jeg lovede Isabelle, at jeg ville passe på stedet.
Vi kan hjælpes ad med gælden.
Det var godt, du kom. Hvem skal lave brød og kager?
Dave og jeg tager os af kunderne. Vi kender nærmest hele kvarteret.
Det var på tide, I åbnede. Det er hundekoldt.
Goddag, mrs. Auty. Vi har faktisk ikke åbent. Har du ikke hørt...
Vi skal have en kransekage. Alt andet er ligegyldigt.
Vi har ingen kransekager, men jeg kan anbefale mandeltærten.
Den stimulerer libidoen.
- Jeg er for gammel til libidokager. - Jeg vil gerne prøve en.
Farvel.
Okay, jeg tager mig af kunderne, og du kan lave en kransekage.
Jeg har muligvis ødelagt døren.
Den skal vist ikke... Jeg har ødelagt døren.
Vil du smage en friskbagt roulade?
- Nej tak. Giv mig en halv croissant. - Hvabehar?
En halv croissant til at tage med.
Lige et øjeblik. Vivien?
Idioten vil have en halv croissant.
Og den herre vil gerne købe den anden halvdel.
- Tag dig nu sammen. - Javel.
- Mrs. Tarrell, det sædvanlige? - Lad mig prøve en jordbærtærte.
- Tak. - Selv tak.
Glimrende valg.
- Hvordan går det med din søster? - Hun har det meget bedre.
- Vi savner din tante. - Tak.
- Hvad laver du? - Sælg hende bare halvdelen af kagen.
Min halvdel er ikke til salg.
Bare rolig, mrs. Tarrell. Jeg finder en ny.
Jeg kommer tilbage en anden gang.
Du skal ingen steder uden din halvdel af jordbærtærten.
Mange tak. God fornøjelse.
Flot klaret! Glem det.
Nu må du ikke glemme din halvdel.
Kom bare an. Jeg ved, du har lyst.
Kom nu, Vivien. Alle har en mørk side.
Jeg er overrasket...
Jeg kan kun nå fuldkornsbrødet.
- Godaften. - Jeg kan kun nå fuldkornsbrødet.
Tak, Dave. Men jeg har lyst til noget med frugt. Måske en tærte.
Hold da op!
Giv mig nu bare en succesoplevelse.
- Bare en enkelt gang. - Ian!
Jeg har lagt en pose med piller på dit toilet.
Du skal ikke gemme dine eksperimenter hos mig.
- Det er gode sager. - Det ændrer jo alt.
Man kan pludselig tale nye sprog. Du skulle prøve dem.
- Skal jeg prøve dem? - Ja da.
Tak for mit medfødte talent og dine generøse drikkepenge.
Til gengæld afslører jeg dine inderste hemmeligheder -
-ved blot at berøre dine sko.
Er I ved at indrette jer?
Jeg kan ikke nå noget.
Jeg har de tre måneders forlængelse til underskrivelse.
- Hun gik bare amok. - Det er en svær tid.
- Hvad skulle det være? - Har I pandekager?
Ja. Vil du have sirup med, eller bruger du det stads i håret?
Vi har levet parallelle liv.
Vores forældre døde i en ulykke, så Isabelle tog os til sig.
Hvorfor fortæller jeg det til fjenden?
Jeg vil gøre alt for at hjælpe.
Ja, bankerne dækker sig ind, men der er udveje.
Problemet er, at jeg stoler på folk.
Du får fremmede til at føle sig som din bedste ven.
Når du så har krammet på dem, og de er hjælpeløse...
Ahornsirup.
Du har ret.
Hvis vi skal være på samme niveau, mangler der en detalje.
Det var bedre.
Du mangler lidt.
Tak. Det var bedre.
Nej. Nej. Jeg ved ikke, om du er deroppe, -
- men jeg kunne godt bruge en hånd. Måske en engel.
Sådan en lækker tøs med store, hvide vinger.
- Sid ned. - Okay.
Bare rolig. Jeg har styr på det.
Slap af.
Sådan.
Tak.
Jeg håber, du kan gå igen.
Nu hvor jeg har mødt dig, kan jeg svæve på en sky...
Det var dumt sagt. Jeg fortryder allerede.
- Jeg hedder Daniella. - Ian Torbinski.
Søn af Jan Torbinski, arving til Torbinskis gipslofter.
Jeg reparerer ting. Mest ting, der er gået i stykker.
Jeg er god til maskiner og dårlig til mennesker. Tydeligvis.
Jeg skal nok slippe din hånd.
Det var hyggeligt at møde dig.
- Chloe? - Gudskelov, at du er her.
- Er I blevet plyndret? - Jeg elsker din accent.
Jeg har brug for dine geniale ideer.
NÆSTE MORGEN
- Ian! - Du får ikke pillerne tilbage.
Jeg har brug lang tid på de piller. Mange timers kreativitet.
Okay, og jeg skyller dem snart ud i toilettet.
Jeg lader dig ikke ude af syne, før du giver mig dem tilbage.
Velkommen til min halvdel.
- Chloe, det er tosset. - Nej, det er...
Nu kan mine ideer få frit spil, uden at nogen kommer i vejen.
Jeg har også ret til at være her.
50 procent. Men jeg beholder hele Dave.
Hvad foregår der her?
- Det var min idé. - Det ser fantastisk ud.
- Ian, du er ansat. - Fedt nok. Men jeg løber lige.
Godmorgen.
- Undskyld? - Lenny.
Lenny... Kan du holde på en hemmelighed?
REGLER ALTING LAVES FRA BUNDEN
Jeg leder efter Five Leaves.
- Bedford Avenue, to gader herfra. - Tak.
Professor Zubal, godmorgen. Det sædvanlige?
Min kunde! Hvis du er professor, skal du prøve mine scones.
Det er hvede og mandel med kakao og soja.
Magnesium øger energien og iltoptagelsen.
Det er vist dig, der burde kalde sig professor.
Men jeg tror ikke, duerne i parken er til magnesium. Tak, Viv.
Hvor er det smukt.
Kom indenfor, Ian.
Er det Daniella? Tænk, at vi begge elsker uhyggelige huse.
Daniella, du overraskede os.
Mr. og mrs. Stove, jeg er glad for, at jeg må indrette jeres hjem.
Når jeg ser gnisten i Lauras øjne, bliver jeg bragt tilbage i tiden.
Jeg får lyst til at...
I skal bare vide, at jeg bevarer kaminen.
Du har frie hænder, men lad gulvet være.
Vi er godt tilfredse med gulvet. Ikke sandt, Rebecca?
Var de ikke lidt underlige?
Først kaldte han hende Laura. Bagefter var det Rebecca.
Det er mere underligt, at en person med foden i en kurv -
- nu følger mig overalt, som om vi var på date.
I mit hjemland skal en mand erobre sin kvinde.
Vi bruger udtrykket "conquistador".
Det var vel nærmest et ja.
Goddag. En croissant?
- Jeg napper noget chokolade. - Napper?
Han vil nole det.
- Nole? Vil I ikke betale? - Det mente han vist ikke.
- Jeg har en femmer i min sneak. - I din sneak?
- Tal engelsk og ikke det sneak-snak. - Du er da en tegning.
Den her kage er læks. Stik mig en lang, og den er din.
I er bare så midtbys.
Gå en tur. Luk øjnene op. Folk leder efter nye ideer.
Måske har hun ret.
- Hun er fjenden nu. - Ret i, at du skulle gå en tur.
- Måske når Ian kommer tilbage. - Jeg er tilbage.
Tak.
Nej, jeg bad om en roulade med rosiner.
Efter at de har flyttet om, kan jeg ikke finde rundt.
- Jeg har roulader herovre. - Du er uduelig.
Hvad laver jeg i et bageri? Jeg har kun forstand på græs.
Undskyld, men sagde du, at du har forstand på græs?
Mit speciale var Pennington.
Vi brugte det på stadionet, men nu fås det overalt.
- Jeg har altid været kreativ. - Det er dig, jeg har ledt efter.
Måske har Chloe ret. Jeg forstår ikke de unge.
Du kan tilpasse dig. I går havde du ahornsirup i håret.
Lad os gå den vej.
- Er det besværet værd? - Man skal jo følge sine drømme.
Mener du det? Hvad er din drøm?
Næppe at besøge bedemænd for at inddrive penge fra de døde.
Jeg forsvarede bare mig selv ligesom ægtepar og politikere.
Vi er ingen af delene.
- Min drøm lyder måske absurd... - Du skal ikke sige noget.
Jeg vil ikke vide det. Vi skal ikke dele private ting.
Så er der ingen vej tilbage, og man ender som politiker.
- Har du noget imod politikere? - Du stiller for mange spørgsmål.
Jeg vil ikke vide noget om dig.
Der har vi jo bageriet. Vi er hjemme.
Vent lige lidt.
Vi er der ikke endnu, og nu bliver jeg nysgerrig.
Jeg vil også gerne fortælle dig mine hemmeligheder.
- Nej. - Hold nu op.
Hvorfor vil du ikke indrømme, at din succes skyldes mine ideer?
- Hvad sker der? - Succes handler om at sælge.
Den nye indretning forvirrer mig. Næste gang vil jeg på plejehjem.
Du bliver her. Du har ingen andre muligheder.
Er der solsikkekerner eller græskarfrø i den her?
Det er en god kilde til zink.
I større mængder kan det gøre dig mere ydmyg.
- Jeg skal gøre klar til i morgen. - Jeg smutter også.
- Jeg føler mig allerede ydmyg. - Jeg elsker din accent.
Ydmyg.
SENERE SAMME AFTEN
Hold da op. Et syn fra åndeverdenen.
Hvad skylder jeg æren af det usædvanlige besøg?
Halløjsa. Til den pris kan jeg tilbyde tre råd.
Det lyder godt.
Du er optaget af de mennesker, der omgiver dig.
Du har viet hele dit liv til at tage dig af dem.
Du kan ikke bære tanken om, at der skulle ske dem noget.
Du hader, når folk kommer for sent.
Og du nærer en dyb kærlighed... til chokolade.
Du er fascineret ved tanken om -
- at stikke fingrene ned i et glas Nutella.
Tak.
Jeg smutter hjem.
Jeg har fundet en interessant video til dig.
Det er din tantes venner.
- Godnat. - Godnat.
Vent!
Jeg smører dig ind i omega-3, der øger hjerneaktiviteten.
- Jeg aner ikke, hvor min hjerne er. - Nej, vent.
Marmelade med guarana, en naturlig kilde til theobromin. Ren velvære.
Jeg føler mig som en skive brød.
Vent.
Okay, vent.
Hvis du tilsætter mel, ødelægger det smagen. Lad mig lige...
Okay. Prøv engang.
Der er ingen grund til at forhaste sig.
Regel nr. 1: Jo længere tid, jo mere smag.
- Hvorfor hjælper du? - Det gør jeg heller ikke.
Jeg bliver bare urolig, når nogen bager forkert.
Hvorfor hjælper du mig så ikke?
For jeg synes, du har valgt forkert i livet.
- Det påvirker også mit liv. - Jeg holder mit løfte til Isabelle.
Hvis jeg går hjem sådan her, bliver jeg overfaldet af hunde.
Grin bare ad latinoen. Vi elsker alligevel os selv.
Selvfølgelig savner jeg det.
Det må være utroligt at håndtere græs på et stort stadion.
Man skal bare være på tæerne og samtidig være usynlig.
Det forstår jeg godt, min ven.
- Har du lyst til at ryge? - Nej tak. Du burde ikke ryge.
Nej, man skal ikke falde i sin egen fælde.
Jeg savner at læse.
Når man mister synet, kan man ikke læse mere. Det er en katastrofe.
Nu finder jeg aldrig ud af, hvordan "Forbrydelse og straf" ender.
Hold da op. Det er virkelig trist.
Conquistador. Conquistador.
- Ian, er du ovenpå? - Ja, lige et øjeblik!
- Kommer du? - Ja.
Hvad laver du? Det er ulækkert.
Du har la også lyst. Bliver du ikke vild i varmen?
Jeg ville aldrig gøre det. Chloe ville sikkert.
Tante Isabelle gjorde det tit. Chokolade var hele hendes liv.
- Du glemte en sko. - Det er min tantes.
God kamp i dag.
Det bliver hårdt. De serverer brunch udenfor.
Du kan jo prøve din tantes sko. Måske giver den inspiration.
Hvis jeg hjælper dig, vender du tilbage.
Nej, du hjælper mig, og jeg finder flere opskrifter til dig.
Daniella? Du bør ikke arbejde for ægteparret mere.
Jeg har ikke tid til pjat.
Jeg tror, de er kriminelle. Hvem hedder Stove?
Klart nok. En mand med stok og en sød bedstemor.
Faktisk må du gerne forklare det med conquistadoren.
På nettet fandt jeg bare Djengis Khan og Hitler.
- Det er over mit budget. - Taxi!
Bare gør det modsatte af, hvad du plejer.
Jeg har smidt brillerne. Det er vel det modsatte af mit ansigt?
Mr. Hurman?
Jeg har kigget på sagen med bageriet og tror på et forlig.
Er du nået frem til den konklusion helt alene?
Ja, vi kan justere afdragene efter indtjeningen, så de kan blive der.
Hvorfor sponsorerer vi de biler? Man kan aldrig se vores logo.
Det er en god pointe.
Vi kan give dem en chance. Det giver god omtale i disse tider.
I disse tider?
Nak dem. Vi skaber ikke overskud ved at give chancer.
Tag kvælertag. De tre måneders frist er røv og nøgler.
Tag dig sammen og læg dem i graven.
Den biks skal være på markedet, inden måneden er omme.
Det er forstået, mr. Hurman. Jeg skal ikke forstyrre mere.
I dag besøger vi et af Brooklyns mest særprægede bagerier.
Vi skal ikke tale om kager, men om fuldkornsbrød, olivenolie, -
- serranoskinke og andre specialiteter.
Gode kilder til proteiner, langsomme kulhydrater -
- og antioxidanter. Sundt for nerverne og hjernen.
Efter pausen skal vi lave middelhavsretten tosta.
Vivien, har du tid et øjeblik?
Hvorfor har jeg ingen berømte venner?
Jeg kender alle i kvarteret. Hvad vil du?
Jeg var ikke sikker, -
- men jeg er kommet i tanke om noget, jeg så på et møde.
Nu skal jeg vel spørge: Hvad var det, og var de andre døde?
De var døde, for kun de døde kan ikke indfri deres drømme.
Det lyder som gotisk poesi.
- Skal vi gå ud i aften? - Ikke i den mundering.
Folk vil tro, at jeg skal for retten.
- Hvornår skal jeg hente dig? - Seks...
- Klokken seks. - Halv syv.
- Fem minutter. - Fem minutter over halv syv.
Ruskind. Klogt valg.
Fint, fleksibelt og meget blødt.
Men også meget sart.
Jeg har brug for tre råd. Fyr løs.
Olivenolie forlænger livet og forhindrer hjertesygdomme.
- Har du set Daniella? - Ja, hun havde et andet job.
Hallo, du glemte navnet på bageriet.
- Ian. - Jeg har travlt.
Jeg vil bare fortælle, at jeg ikke har brug for pillerne mere.
Du kan betragte dem som en gave.
Jeg er taknemmelig for alt, hvad du har gjort. Spasibo.
Hej, Dave.
Dimitry, det er rart at høre din stemme.
"Havde det noget formål nu, efter hvad der var sket, -
- at kæmpe imod de nye små problemer?"
"Havde det noget formål at forberede sig på, -
- at Svidrigajlov ville henvende sig til Porfirij?"
Det var søreme uventet. Tak.
Det er svært at læse på engelsk. Meget svært.
Jeg kunne uden problemer læse den russiske udgave.
Men så ville du ikke forstå et ord.
Engelsk med russisk accent passer perfekt til romanen.
Vær sød at fortsætte.
"Og havde det noget formål at interessere sig -
-for en tilfældig Svidigajlov?"
Det går ikke. Et øjeblik.
Hører det ikke hjemme i slutningen af en date?
- Perfekt. - Jeg ligner en palæstinenser.
Hvor skal vi hen?
Spis middag med mig. Jeg har bestilt bord på en mærkværdig restaurant.
Jeg har mad i køleskabet.
Du er den eneste kvinde, der afviser mig igen og igen.
Fordi du er en indbildsk nar, der udnytter mig for seertal.
Nu går min forretning ned, fordi du glemte at nævne adressen.
Du har ret. Jeg dummede mig. Jeg skal nok sige det i morgen.
Lad mig invitere dig ud.
Udmærket. Men kun, fordi jeg er sulten.
Kom nu.
Græder du?
Den virker.
Græder du, fordi kaminen virker?
In vino veritas.
Jeg tænkte tilbage på min bedstemor.
Hun havde en kamin ligesom den.
Din bedstemor må have haft et kæmpe hus.
Det var en smuk estancia.
Lige i nærheden af Torres del Paine i Chile.
Mellem bjerge og gletsjere ved verdens ende.
Der var den smukkeste solopgang, man kunne forestille sig.
Jeg savner det hver dag, hver eneste dag.
Det er prisen for at bo her. For at udleve drømmen.
Nå, men...
- Jeg er, hvor jeg vil være. - Hvorfor er du her?
Folk bruger tæpper til at dække kostbare gulve.
Hvis jeg kan redde det originale gulv, bliver parret begejstret.
Jeg har besluttet at hjælpe dig.
Altså med din tilladelse... Må jeg hjælpe?
- Ja, okay. - Tak.
Tænk, at du tilfældigt faldt over mit yndlingssted.
Jeg kom her med mine forældre.
Jeg har faktisk en drøm, hvor jeg går gennem parken med en fremmed.
Pudsigt. Jeg plejer at drømme om at falde ud over en skrænt.
Jeg drømte engang, at et mariachiband også dukkede op. Underligt, ikke?
Heldigvis er det længe siden, jeg har drømt det pjat.
Ja, et mariachiband i Brooklyn er helt tosset.
Jeg har bevist, at jeg kan spise noget, jeg ikke kender til.
Det gør du jo hver dag i dit program.
Jeg glemte mine blomster.
- Der var åbent for et øjeblik siden. - Er mine blomster ikke mere værd?
Amerikanske kvinder tager ikke latinoer alvorligt.
I tror, at romantik ligger i vores gener.
At vi bare kan knipse, og så dukker et mariachiband op.
Helt ærligt!
Det er det mest romantiske, jeg nogensinde har oplevet.
Men du siger det ikke til nogen. Det er megakikset.
- Ligesom når du siger "ydmyg". - Ydmyg.
Det gik bedre, end jeg havde troet.
Jeg kan godt afsætte tre minutter til at høre om din drøm.
- Får jeg virkelig tre minutter? - Fire, hvis det er interessant.
Okay. I sommer tog jeg til Spanien for at gå i Hemingways fodspor.
Jeg besøgte Pamplona, Selva de Irati, Hotel Florida og Valencia.
Det er min drøm at rejse til Europa, selv om jeg altid bakker ud.
- Men du fulgte din drøm. - Ja, men jeg var også en kylling.
Jeg stod på det sted, hvor Hemingway fortalte sin far om den første roman.
Jeg havde mit eget manuskript under armen og var klar.
Men jeg turde ikke. Jeg troede ikke på mine evner som forfatter.
Så jeg begravede det.
Begravede du det? Som en struds?
Ja, på en lille gårdsplads under et træ.
Så du har været i Europa og skrevet en bog?
- Kys mig. - Hvad?
Sådan smager drømme altså.
Vi må redde bageriet. Så kan vi rejse til Valencia.
- Vivien... - Vi har to måneder.
Paul, er det kysset, der har gjort dig mundlam?
Du siger ikke, at du er gift.
Ikke ligefrem et prægtigt gulv.
Jeg håber, drengene kan lægge nyt gulvtæppe, før parret kommer hjem.
Flot, Daniella. Hvorfor skal du altid prøve nye ting?
Kan du ikke bare gøre, hvad du bliver bedt om?
Kom, det er sent.
Cariño...
Vi står med en enestående chance.
- Siden hvornår taler du spansk? - Ja.
Ja, hvad?
Siden du kastede et blik på mig med dine grønne øjne.
Men kærlighed er ikke noget, man ser.
Det er noget, man føler.
Neruda... Okay.
Hvad er det for en chance?
Under linoleummet finder vi det oprindelige gulv.
Okay, lad os prøve.
Hemmeligheden bag brød er tid og kærlighed.
Og olivenolie. Jomfruolivenolie.
Vi kan også tilsætte aspirin.
Jeg går ingen steder. Jeg lænker mig fast.
- Hvad er der galt? - Det hele er hans skyld.
Lækkert kluns.
Banken bruger en paragraf, der forbyder folk at bo her.
- I bliver smidt ud på mandag. - De aflåser stedet i morgen.
- Jeg gjorde mit bedste. - Ved du hvad, Paul?
Du havde ret. Døde mennesker kan ikke kæmpe for deres drømme.
Du har vist gjort rigeligt.
Det er stadig vores butik det næste døgn. Forsvind.
Se på den lyse side. Nu kan du igen råbe ad mig i programmet.
- Hvorfor er den lyse side din side? - Den lyse side er den lyse side.
Genialt tænkt. Mænd er som gaver, hvor det bedste er indpakningen.
- Kvinder er som meloner... - Sig det, og du ryger ud herfra.
- Du ryger også ud på mandag. - Skrid! Forsvind herfra! Nu!
- Idiot... - Ydmyg, ydmyg.
Se, Ian. Det er smukt.
Lad mig se dit ansigt, min prinsesse.
Nogle gange viser kærligheden sig i et enkelt blik.
Din Neruda lyder som Bill Gates, der synger Julio Iglesias.
Lad blot fortiden hvile.
De er hjemme. Vi må finde på en undskyldning.
Et utæt rør. Ja, derfor måtte vi fjerne gulvet.
Nej, vi fortæller dem sandheden. De bliver begejstrede.
- Kan jeg hjælpe? - Hvor har du den fra?
- Det er Mikes. Hils på hinanden. - Åh nej!
Tag det roligt, min kære. Hvad vil vores gæster tænke?
Sikke en overraskelse. Vi havde ikke ventet at se nogen her nu.
Kom indenfor og gør jer det behageligt.
Hils på Mike. Jeg er ikke klar over, hvad de to andre hedder.
Martha, måske skulle du sætte te over.
- Martha? Forleden hed hun Laura. - Sid ned.
Faktisk må vi hellere komme videre.
Vi har en masse arbejde...
Jeg insisterer.
Jeg bruger to stykker sukker. Dos.
Til sammen er vi 60 år.
Så vi fortjener en flaske vin, der er lige så gammel.
Det er ugens bedste idé.
Jeg forsøgte at opfylde Isabelles ønske, men ødelagde alt.
Det hele var forgæves.
I det mindste var det skægt.
Jeg har altid drømt om at smække en kage i hovedet på dig.
Da du tog mit forklæde på, følte jeg, at jeg havde vundet.
- Er det dit forklæde? - Ja... Se her.
Jeg havde lyst til at tage det fra dig, men så tænkte jeg...
Hvis jeg vidste, det ville ske, havde jeg ikke sagt noget.
Hvad laver du? Slip mig.
Chloe, jeg er ked af det.
Isabelle sagde: "Pas på hende. Hun betyder mere end noget andet."
Så gav hun mig forklædet. Jeg troede, hun talte om bageriet.
Det er rart at vide, at jeg betød noget for hende.
Når vi var alene, sagde hun altid: "Vivien er god til dit og dat."
Så er det klart, at jeg ville kaste en kage på dig.
Vi må kæmpe. Vi må redde bageriet. Sammen er vi uovervindelige.
Du er Brooklyns bedste bager, og jeg kender kunderne.
- Jeg kender nogle af dem. - Du kender en af dem.
Okay... Måske har du ret.
Hvis de vil låse os ude, kommer vi dem i forkøbet.
Jeg ringer til Ian og Dave.
Dave... Dave burde være her.
Jeg burde sove, men jeg vil ikke risikere, at livet går mig forbi.
Skål.
Jeg ringer til Ian.
ET ØJEBLIK EFTER
Tag en tår. Så får du det meget bedre.
Jeg har faktisk lidt kvalme, så jeg vil ikke...
Greta er kendt for sin urtete.
Okay.
Nej. Hvis intet kan redde os fra døden, -
- kan kærligheden i det mindste redde os fra livet.
Det er stærke sager. Hvad har du hældt i?
Arsenik.
Hold da op. Arsenik...
Vi må hellere smutte, for jeg bor i Flatbush.
Lige over for politistationen. Kender I politichefen Tuller?
Han er min ven... Tag den på. Vi spiser morgenmad sammen.
Det er nok ham, der ringer. Jeg tager den, inden de sender ti vogne.
Tak for alt. Vi tales ved.
Besynderlig ung mand, Katherine. Særdeles besynderlig.
Fem, fire, tre...
Vi gjorde det.
Hjælp! Hjælp!
Vågn op, Ian! Hjælp!
Jeg kan slet ikke vente.
Vent på mig derinde. Jeg kommer lige straks.
Hvad laver du her på en søndag?
Man kan vel sige, at jeg ødelægger folks liv.
Sådan skal det lyde. Det er vejen til succes.
En solid fremtid kræver lig i lasten.
Jo før du lærer det, jo længere kommer du.
Daniella...
Hun tog af sted for en time siden. Hun har siddet her hele dagen.
Utroligt, at jeg er i live. Jeg drak arsenik.
Du havde spist noget, der neutraliserede giften.
Hvad skete der med parret?
Din ven politichef Tuller sporede din telefon.
Ian! Ian! Hvor er jeg ked af det.
Jeg eksperimenterer aldrig med piller igen.
- Dimitry... - Hvad?
Jeg elsker dig. Trods vores knaster er du min bror nu.
- Okay. Jeg elsker dig. - I lige måde.
Jeg elsker dig.
Han er hårdt ramt.
- Ian, vi går nu. - Går I?
Vi skal redde bageriet.
- Okay, fint nok. - Kom til hægterne igen.
Pas godt på ham.
Vi får aldrig åbnet den dør.
- Narhoveder! - Her bliver drømmen slukket.
Måske kan jeg hjælpe. Jeg har værktøj heromme.
Det er en lettelse. Tak. Vent lidt...
Hvordan reddede min pille dit liv?
- Jeg vil hjælpe Chloe og Vivien. - Du skal hvile.
Jeg har allerede spoleret Daniellas projekt.
Jeg kan i det mindste prøve at redde bageriet.
- Ja. Lad os gøre en forskel. - Sådan skal det lyde.
Lad os komme af sted. Jeg har dog brug for en hånd.
Jeg har stadig noget i armen...
- Værsgo, de damer. - Det var én bekymring mindre.
- Lenny, du er vores redningsmand. - Altid til tjeneste.
Vi har meget, vi skal nå.
Okay, lad os friske det op.
EFTER EN NAT MED BAGNING OG INDRETNING
Tak.
- Det ser søreme godt ud. - Godmorgen.
Vi skal fortælle alle i kvarteret, at vi har brug for hjælp.
Vi skal have fuldt hus, når banken kommer.
- Fint nok. - Godt.
Hej, Nathan.
Undskyld, jeg burde have sagt det. Jeg nåede aldrig til Europa.
Det er mig, der bør undskylde.
Forleden skete der noget, du skal vide.
Velkommen.
- Vent. - Det har jeg ikke tid til.
- Jeg vil hjælpe. - Så kun du får gavn af det?
- Er alt i orden her? - Chloe... undskyld.
Jeg vil virkelig gerne hjælpe.
Okay, men du skal blive i bageriet.
Chloe og Vivien...
- Vivien Parker Moats? - Chloe Moats?
- Det er mig. - Og jeg er Vivien Parker Moats.
Vi lægger ud... Vi er to kvinder, der forsvarer den gamle generation.
Husk vores ansigter som et symbol på nederlag.
Jeres nederlag, fordi I har svigtet de hårdtarbejdende.
Er de ikke skønne? Værdige arvtagere efter kvinden, der bragte os herhen.
Måske skulle I tie stille og åbne pakken.
HISTORISK VARTEGN ISABELLES BAGERI
Tænk, at I har arbejdet -
- på Mae Josephine Coughlins yndlingscafé.
Vidste I, at AI Capones kone kom her? Er det derfor, I sælger cannoli?
Ja...
Daniella! Daniella!
I dag så vi et lys i mørket.
Isabelles Bageri beskyttes som Brooklyns nyeste vartegn.
Det er sød musik for ejerne.
Så kan jeg vel kun ønske tillykke.
- Så skal jeg vel sige tak. - Du skal ikke takke mig.
Det var en tidligere lidet overbevisende ansat, -
-der overtalte bevaringsnævnet.
Paul?
Han brugte arbejdstiden på at finde jeres eneste overlevelsesmulighed.
En status som historisk vartegn.
Så AI Capones kone købte cannoli her? Landet er på spanden.
- En cannolo? - Min sympati er ikke til salg.
I må nyde det, så længe det varer.
Forretningen var dødsdømt fra starten.
Hav en god dag, mr. Hurman.
- Så sker det? - Så sker det.
- Har du talt med ham? - Han svarer ikke.
Han har nok bare tabt sin telefon. Eller ødelagt den og tabt den.
Han er bare en typisk mand, der gør det forkerte.
- Kan du klare dig uden mig? - Ombestem dig og dø.
Jeg er præcis, hvor jeg hører hjemme, omgivet af de rigtige folk.
Selv min "ydmyge" ven.
Klart nok.
- Pas godt på jer selv. - Stik så af med dig.
- Okay. - Jeg vil se dig køre herfra.
- Chloe, græder du? - Og hvad så?
Det er sundt at græde. Det udløser endorfiner.
Kvinder får det bedre af det. Hvorfor bager du ikke?
Mit program begynder om en time.
Jeg er jo stadig en stjerne. En ydmyg stjerne.
Okay, smut bare. Men kom snart igen.
Jeg ville gerne hjælpe, men jeg har fundet fred med, at jeg er uduelig.
Inden du trækker dig tilbage, har jeg brug for din hjælp.
Det er ellers ret behageligt at slippe for at hjælpe nogen.
Okay, så er vi her.
Hvad handler det så om?
En rigtig conquistador ville nok ikke gå i døden for dig.
En conquistador sender som regel sine venner i døden.
Så jeg har en tilståelse.
Jeg er ikke nogen conquistador.
Nej. Skulle vi herud, så du kunne fortælle mig det?
Nej, jeg ville vise dig, hvad jeg faktisk er.
Må jeg lige dreje dig rundt?
Så kigger du i den retning.
Bare kig derover.
Den vej.
Det er umuligt.
Det er solopgangen fra Torres del Paine.
- Rocky Mountains? - Nej. Jeg sagde jo til Dimitry...
Jeg driller bare.
- Det er mit hjem. - Ja.
Det er det smukkeste, nogen har gjort for mig.
Ud over at sætte livet på spil foran to mordere.
Det var skam ingenting.
Tror du, at de hjælper?
Prøv dem nu bare. Du har ingenting at miste.
"Jeg myrdede pantelånersken og Lizaveta med en økse."
"Ilja Petrovitj blev siddende. Folk kom myldrende til."
"Raskolnikov gentog sin tilståelse."
- Slut. - Sikke en slutning.
Men det er så længe siden, at jeg begyndte -
- at jeg ikke kan huske, hvem Raskolnikov er.
Det lyder som en riffel. En kalasjnikov.
Første kapitel.
"I begyndelsen af juli i en ekstremt varm periode ..."
LONDON, LISSABON, PAMPLONA, MADRID OG ENDELIG VALENCIA
Du spekulerer på, om der ligger en bog begravet, -
- eller om det var min plan, efter at jeg fik spået din sko.
Hvorfor gjorde du det?
Du kunne bare have spurgt.
Fordi jeg er en kylling. Eller en struds.
En kylling redder ikke en kvinde og forsvinder sporløst i natten.
Tak.
Hvis du graver et hul, vil du se, at det hele passer.
Jeg behøver ikke grave, for jeg tror på dig.
Og jeg har min egen måde at finde sandheden på.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekster: Peter Bjerre Rosa Scandinavian Text Service