Oroligheterna efter den arabiska våren 2011...
Militärfordon sattes in på Kabuls gator...
Ett splittrat Mellanöstern...
Bränning av amerikanska flaggor...
Den ena delen kontrolleras av Palestina, och den andra av Israel...
Apache Renegade till Beeline. Vi närmar oss upphämtningsplats 3.0.
Uppfattat, Apache Renegade.
Team Dogbite befinner sig på marken.
Jag upprepar, Team Dogbite finns utanför Matubahk.
- Återvänder till Renegade. - Uppfattat, Apache.
.:: www.HoundDawgs.org ::. .:: Newest NORDiC RETAiL! ::.
Nu?
Nej.
- Inte nu. - Uppfattat.
Det var som sjutton.
Ser du?
Nu?
- Nej. - Inte nu.
- Nu. Fritt fram. - Framåt.
AVSTÅND: 571 METER
AVSTÅND: 623 METER
Den här var Johnny Longbows.
En kanintass?
- Det skadar inte. - Nej, tack. Jag försöker sluta.
Vi är vid Zulu, på höjden. Ser ni målet?
Vi går vidare mot Bravo.
Vásquez, framåt.
Är det fritt fram, Overwatch? Vi står beredda vid Bravo.
Det ser bra ut.
Undervåningen är säkrad, på väg upp.
Tvåan är vid Charlie.
Finns det nåt här?
Nej, det är tyst som i graven.
Du, Vic...
Ja, Jake?
Jag har tänkt på de 50 dollar jag är skyldig dig.
60 dollar är det faktiskt.
Ska vi dra av fem dollar varje gång jag räddar livet på dig i dag?
Vet du vad, vi dubblar det om jag får dig härifrån helskinnad.
Nej.
Vart kan en hel säkerhetskommendering ha tagit vägen?
Precis vad jag tänkte.
Jag vet verkligen inte.
Jag vet inte mer än du. Håll ögonen öppna.
Uppfattat, tvåan vid Charlie.
Bravo är tomt uppe och nere. Kulor och lite blodspår, inget annat.
- Beredd? - Ja.
Det är döda. Inget paket.
Beeline, det här är Dogbite. Hör du mig?
Dogbite, Beeline här. Berätta.
Beeline, Dogbite är vid Delta.
Jag upprepar, Dogbite är vid Delta.
Hela styrkan är utslagen. Inget paket att hämta.
Jag upprepar, inget paket. Echo är sista chansen.
Vi beger oss dit. Uppfattat?
Uppfattat. Vi avvaktar.
Vásquez...
Doc...
- Tror du att de väntar på oss därinne? - Nej, de tar oss när vi kommer ut.
Knacka.
Tomt!
- Identifiering? - Det är kongressledamoten. Ta ner honom.
Skär av.
- Så. - Då tar vi ner honom.
Jag har honom.
Kongressledamoten?
Sir!
De har drogat honom. Jag försöker med naloxon, men sen måste vi dra.
Beeline, hör upp. Vi har paketet.
Ta det lugnt, sir. Titta på mig.
- Vi ska hjälpa er. - Han är medtagen, men han andas.
Vi går till Foxtrot 3 för evakuering. Sju pers. Vi behöver helikopter med läkare.
Det är uppfattat.
Inga helikoptrar finns tillgängliga. Ni evakueras markledes från Foxtrot 3.
Vad är det för skitsnack?
Vi har ett viktigt paket och behöver en helikopter.
Svar nej, Dogbite. Ingen helikopter.
De är där om fem minuter. Anropsnamn: Rattler.
Uppfattat, vi får prata mer om det sen.
Overwatch, vi tar oss till Foxtrot 3 för evakuering markledes.
Jag upprepar: evakuering markledes. Täck oss och kom efter när ni ser dem.
Vänta.
Det dammar från en gränd till höger.
Uppfattat. Vi kommer ut när transporten är bekräftad.
AVSTÅND: 1092 METER
Bekräftat. Terrängbilar på ingång.
- Hörde ni det? - Marcus, hjälp Doc.
Hjälp till. Upp på benen. Så där, ja.
Du följer med honom.
Overwatch, vi rör oss mot Foxtrot 3 med paketet för evakuering.
Täck oss.
Uppfattat. Vi kommer.
- Framåt. - Gå.
Ta skydd!
- Täck mig. - Ska ske.
- Jag visste att det var en fälla. - Hade vi nåt val?
- De är åtminstone inte bakom oss. - Inte än.
Längre kommer vi inte.
Rattler! Rattler!
Vi är i eldstrid vid Charlie.
Vi kan nog inte ta oss till Foxtrot 3. Kom till oss i stället.
Doc! Miller! Marcus! Sätt fart!
- Doc är träffad! - Täck mig!
Helvete!
Rattler! Det här är Dogbite. Vi är fortfarande i kraftig eldstrid.
Punkt Charlie! Nu är det definitivt slut på leken.
Passera Foxtrot 3 och kör raka vägen till torget.
Vi är i det sydvästra hörnet.
Och rejält med vapenkraft, så att vi kan evakuera paketet.
Där borta!
Bryt!
Overwatch! Gör oss sällskap så fort ni ser fordonen.
Vi kommer nu.
Täck mig åt höger!
Kom igen!
Kom, Vic!
Lägg handen på min axel och släpp inte taget.
- Sätt fart! - Få in honom!
Säkra paketet!
Kom här.
In med honom!
Vi kan inte hålla positionen längre, Vic!
Kör inte! Du skulle bara våga!
Vi måste härifrån!
Var är ni, Jake? Vi måste dra!
Kom nu.
Vi har tydliga order, Vic. Du äventyrar allting!
Fan!
Kör!
- Vet ni vad ni heter? - Cooper.
Richter, sergeant i USA: s armé. Vi ska ta er till basen.
Ge mig den där.
Håll ut.
Bra. Öppna ett förband till. Ett paket till.
Det ser bra ut, kompis.
- Vi borde vända tillbaka. - Att rädda ledamoten är högsta prioritet.
- Jag vet vilken vår högsta prioritet är. - Okej.
Jag säger bara att jag skulle vilja vända tillbaka.
Det ska vi också, så snart vi kan.
Håll ut! Vi måste lägga tryck mot såret.
- Gasa, Charlie! - Det gör jag, Vic.
WILDSIDE - ARMÉBAS
Jag hjälper gärna till, miss Conrad, men det går inte nu. Kanske om ett par dagar.
Helt otroligt... Varför hindrar ni mig i mitt arbete, överste?
Här är det ingen som hindrar nåt, men det är farligt där ute just nu.
Det är krig! Det är farligt hela tiden.
Ni må ha lyckats fiffla er hit och ni må vara amiral Willetts systerdotter-
- men inget av det berättigar till en tripp utanför taggtråden.
Jag följde med Cheyenne till Obamadad.
Ja, och tre soldater miste livet.
Menar ni att jag förde otur med mig?
Jag menar ingenting mer än att ni stannar innanför min taggtråd. Punkt slut.
Jag förstår. Ni hindrar mig alltså.
- Fordon på ingång! - Vad händer nu?
Rappa på!
Få ut honom!
Kongressledamoten ska till översten på en gång.
Trevor, stäng grinden! Ordentligt!
- Det finns sjukvårdare här. - Jag kan gå. Jag behöver ingen vård.
- Du ska bli omplåstrad. - Jag kan gå själv. Låt mig gå. - Vic!
- Beklagar, kompis. - Lägg honom på en bår!
Du följer med mig!
Ett, två, tre!
- Kör ut honom. - Har du honom, Charlie?
Ett, två, tre. Sätt fart!
Vem ni än är, så håll er borta från mina soldater. Vem gav er tillstånd att fota?
- Tagga ner, cowboy. - Håll er undan. Förstått?
Natokorrespondent, så ta det lite lugnt!
Så där får du inte göra!
Ge mig den!
Håll henne borta, Charlie.
Nej...
- Var det där kongressledamot Cooper? - Jag måste be er att gå.
- Är det där Stan Cooper? - Var snäll och gå.
Varför är han där? Är han skadad?
För tusan!
Det var som ett starkt ljussken.
Den måste ha rikoschetterat på fordonet.
Det bränner i ansiktet!
Jag vet, Marcus. Men låt Shipley ta en titt.
Nå?
Jag ser konturer... Det är suddigt.
Sluta prata, Marcus, och låt Shipley lägga om dina sår.
Ta det lugnt. Vi kommer och tittar till dig.
- Vic... - Ja?
Tack för att du släpade in mig i fordonet. Om jag bara hade varit lite snabbare.
Ingen orsak. Det är vårt jobb.
Vi tar hand om varandra.
Får jag tala med er?
Du vet vad som ska göras, V. Gör utrustningen klar.
Uppfattat.
Vad vill ni?
Vi fick en dålig start. Jag har mitt jobb, och ni har ert.
Ibland blir jag påstridig, för alla vill ha bort mig.
Om jag inte står på mig, får jag inget. Det gör mig impopulär. Jag ber om ursäkt.
Gott så.
Janet Conrad.
- Den Janet Conrad? - Vad menar ni med det?
- Jag har hört talas om er. - Inget snack om att jag för otur med mig.
Ni var i Portacurdey.
- Obamadad. - Ha en bra dag.
- Var det där Cooper? - Jag vet inte vem ni pratar om.
Stanley Cooper, uttalad motståndare till militära utgifter.
Han skulle gärna avbryta den här operationen.
Sänka er lön, dra ner er semester, skjuta er hund... Och ändå är han här.
Varför?
Ni verkar veta mer än jag.
Vad gör han här? Varför undviker ni frågan?
Jag ska avlägga rapport.
- Vi kom inte ut härifrån. - Nej.
Och de andra?
Vissa kom ut, andra ligger kvar där ute.
Tack för att du inte lämnade mig.
Ingen orsak, broder.
Jake...
Ja?
Jag kan inte röra på benen.
Jag försöker, men...
Jag har ingen känsel i dem.
Du har en kula i ryggraden. Jag har stoppat blödningen-
- men mer kan jag inte göra. Vi får lov att invänta hjälp.
- Och när kommer den? - Snart, hoppas jag. Vår radio är paj.
Jag lyckas inte laga skiten, så vi får lov att bara vänta.
- Kollade ni de döda? - Ja, allihop.
De var fulla av kulhål. Vissa var sönderskurna.
Skyddsvästar och vapen var bortplockade.
De hade samlat liken i den lilla butiken mittemot hotellet.
Det såg ut att ha varit en intensiv strid på nära håll, som de våra förlorade.
Inne på hotellet hängde ledamoten som en mask på en krok.
- Och vi svalde betet. - Och sen?
- Får jag tala öppet? - Varsågod.
Hur fan kan en civil observatör som kongressledamoten...
...få tillåtelse att åka på sightseeing i Matubahk?
För att sen falla i en fälla som är så perfekt gillrad-
- att inte en enda man i skyddsstyrkan ens hinner ropa på hjälp? Det känns lurt.
- Jag har inget bra svar på det. - Och varför skonade de kongressledamoten?
Fan vet. De kanske planerade en spektakulär webbsändning-
- eller en utväxling, eller så hade de inga planer alls än.
Kanske.
När det gäller Chandler och Cannon...
Om ni vill tillbaka till Matubahk i dag, är svaret nej.
Varför det? Det är mina mannar!
För att jag har ont om både folk och ammunition.
Så här ligger det till, Mosby.
Renegade blev anfallna i natt, och striden pågår fortfarande.
Allt flyg har skickats för att hjälpa dem.
Samtidigt får jag höra att en stark talibanstyrka är på väg hitåt.
Om det stämmer har jag inte soldater och ammunition nog att försvara oss med-
- så jag släpper ingen utanför taggtråden förrän vi får förstärkning.
Gå och ta hand om din styrka.
- När åker vi? - Det gör vi inte.
- Va?! - Översten säger att vi ska vänta.
- Det är ju orimligt. - Jag vet.
Han har sina skäl, men jag vet inte om jag köper dem.
Vad tänker du göra?
Jag ska fråga runt lite.
Var beredd att åka.
Marcus, är du vaken?
Hej, Vic. Jag är vaken, men jag fick en mysig spruta, så inte länge till.
Det låter bra. Du behöver vila.
Jag är ledsen för Docs och de andras skull.
Ja, det är vi alla.
Jämfört med dem är jag väl lyckligt lottad.
Ta den här. Du kanske kan ha nytta av den.
Jag hörde att det finns en otursbringare på basen.
Ryktet färdas visst snabbt.
Säkert att du vill avvara den här?
Ja, det är säkert. Om du har den vet jag att du klarar dig.
Då ska jag vårda den.
Kongressledamoten...
Det är ingen fara. Ni är trygg här.
Sergeant Mosby. Det var min styrka som räddade er.
Det är ingen fara. Slappna av.
Sir... Jag behöver veta vad som hände i Matubahk.
Sir?
Var det ett bakhåll eller nåt annat? Kongressledamoten?
Du får inte ur honom nåt, Vic. Han har gått på tunga grejer ett tag.
Fan också.
Jag hörde honom prata innan han slocknade. Han svamlade...
Vad sa han?
Han upprepade ett namn ett par, tre gånger...
Jag minns inte...
Abdul Abbat...?
Abdul Azim Abad?
Sergeant.
Hur mår er vän?
Ma'am...
Ni är efterhängsen. Varför?
Jag trodde vi var vänner nu.
Och ni är den intressantaste soldat jag har träffat hittills.
Då letar ni inte särskilt noga.
Det kallas för "vapenvila". Vi borde väl kunna sluta fred?
Ni känner ju mig inte ens än.
Jag känner er nog ganska väl. Få se nu...
Bortskämd rikemansunge, gick antingen på Harvard, Yale eller Princeton...
- Mount Saint Agnes. - Nära.
Ni har tunga namn bakom er, som kan skynda på er lilla Natokarriär-
-så att ni snabbt får komma dit ni vill.
- Ni är nåns dotter, nåns barnbarn... - Systerdotter.
- Systerdotter? - Amiral Willetts.
Inte illa... En amiral.
Han kan inte tycka särskilt mycket om er, om han skickade hit er.
Skämtar ni? Jag bad om det här uppdraget.
Men er överste kväver mig.
Överstelöjtnanten kan inte tillåta att du blir skjuten. Klandrar ni honom för det?
Nej, men jag flög inte ända hit för att fota soldater som tvättar sina persedlar.
Jag måste få följa med på ett uppdrag.
Jag förstår, men det är inget jag rår över.
Om damen ursäktar så har jag persedlar att tvätta.
Det är lustigt... Tjejen där hemma klagar jämt på mig.
Oron gör henne vansinnig.
Så i går fick jag ett brev från henne...
Inte ett telefonsamtal, utan ett riktigt brev.
Hon skrev att hon har träffat en ny. Nån som kunde finnas där för henne.
Nån som inte är på andra sidan jordklotet.
Jag trodde inte det kunde bli värre, och så hände det här.
Vad är oddsen för det?
Du kommer att få en silverstjärna för det här. Då får du alla tjejer du vill ha.
Ja...
Sergeant, Jackson vill tala med er.
- Bad han dig att hämta mig? - Det var ordern.
Jävlar. Ett ögonblick.
Låt aldrig en god cigarr gå till spillo.
- Överstelöjtnant. - Vi vet vad som hände med vår leverans.
Bashir är tolk från Renegade.
Han och en specialist vid namn Tyler åkte i en av bilarna.
De körde på en improviserad mina följd av ett markanfall.
Bashir och Tyler körde ut i terrängen och ungefär 8 km härifrån skar motorn.
Bashir gick sista biten för att rapportera till oss.
Lägesrapport?
Tyler tror att det rör sig om ett mindre tekniskt fel.
En trasig bensinslang eller så.
Han vaktar lastbilen, men kan inte begära assistans, för de saknar radio.
- Det är väl Renegades insatsförbands sak? - Ja, men de skulle nog ta hem lastbilen.
Vi behöver bränsle och ammunition mer än de.
Så hitta lastbilen, hjälp Tyler att laga den, och kör hit.
Ta med Vásquez och Jennings. Bashir visar vägen.
- Frågor? - En fråga, överstelöjtnant.
- Abdul Azim Abad, då? - Vad är det med honom?
Han är på vår topp 10-lista över fulingar. Han är aktiv i det området.
- Hur vet du det? - Folk pratar i sömnen.
Då är det bäst att du vet... Kongressledamoten kom hit med ett syfte:
Han ville visa att hela operationen är slöseri med tid och pengar.
Han skulle prompt besöka en övergiven by, och vi har bara en sån i närheten.
- Matubahk. - Just det.
- Ut och hitta lastbilen nu. - Ska ske.
- Vic... - Ja?
Om ni inte får igång motorn, ta med allt ni kan och spräng resten i luften.
- Vi har ont om tid och mycket att göra. - Uppfattat.
Jake...
Jag är kokhet.
Jag vet.
Jag måste gå.
Du tänker väl inte lämna mig?
Nej, jag ska hämta Docs förbandslåda och vatten.
Ta den här. Men skjut inte fel killar.
Uppfattat.
Okej.
Då väntar jag här.
- Jag har inte varit här på snart ett år. - Bra ställe för bakhåll.
Det är knappt nån här längre. Det blir obelagd väg här framme.
- Försök undvika minor, bara. - Ska bli.
Jag gillar inte det här.
Konvojen blev utsatt för bakhåll.
Just lastbilen med ammunitionen och utrustningen vi vill ha kommer undan-
-men får stopp på vägen.
- Tror du att det är en fälla? - Jag vet inte, V.
Kanske.
Titta.
Jag ser inte Tyler, så kör inte för nära. Stanna här.
- Bashir, du känner väl Tyler? - Ja, sergeant.
- Gå och ropa på honom. - Ursäkta?
Halvvägs mellan oss och lastbilen. Vi täcker dig.
- Som ni vill. - Gå nu.
Var med nu.
- Han verkar väldigt nervös. - Det skulle nog jag också vara.
Ja, det ligger nåt i det.
Mr Tyler?
Nej, nej, nej...
Det här är perfekt.
Upp i bilen!
Det var det här jag kom hit för. Du skulle bara våga hindra mig.
Jag vrider nacken av dig.
Det låter kul, men min morbror skulle nog inte uppskatta det.
Är ni kvar, mr Tyler?
Stanna där!
Händerna i nacken!
Det är jag, Bashir. Jag har hjälp med mig.
Hej, kompis.
Förlåt, jag såg inte vem det var. Man är ett lätt byte här ute.
Jag förstår verkligen.
Okej, då sätter vi igång.
- Vilken lättnad att se er. - Behöver ni hjälp?
- Jag behöver en bensinslang. - Hur vet ni det?
Bensinen tog slut för fort och jag ser inget hål i tanken.
- Går startmotorn? - Ja, allt funkar, men...
Bensinen är slut.
Jag har massor av bensin på flaket, men det gör ingen nytta.
Okej. Vi kollar, Jennings.
Ursäkta...
Kan jag få ett handslag till?
Jättefint.
- Få oss härifrån snarast möjligt. - Jag ska nog lösa det.
Herregud.
Jag skulle just berätta om henne.
Det också.
Specialist Tyler... Kan vi talas vid ensamma?
Absolut.
Då så...
Berätta.
Jag förlorade eskorten omkring kl 4.
Jag lyckades ta mig förbi fordonet i täten och ut i terrängen.
Det var nog då skadan skedde. Radion slogs ut.
Någon timme efter soluppgången kom hon springande.
Jag körde nästan på henne.
Hon föll ganska illa, så jag stannade. Hon var förtvivlad, grät och bad om hjälp.
Bashir sa att hon var svår att förstå. Sen fick vi syn på barnet.
- Var det nån som jagade henne? - Nej, inte vad vi såg.
Jag vet inte varifrån hon kom. Det finns inte mycket här i bergen.
- Är det allt? - Det är allt.
Vi hade ju ingen radio, så jag visste inte vad jag skulle göra.
Hon hade ju barnet också, så jag gömde henne där bak.
Sen fortsatte vi, och så hände det här.
- Det var en sjuhelsikes berättelse. - Det är sant.
Det är bara en kamera. Vi ska inte göra dig illa.
Säg det till henne.
- Nå? - Hon är svår att förstå.
Hon talar ett av de mindre språken. Sansi, tror jag. Svårt att förstå.
Härligt...
Hon vet att hon ska få hjälp. Annars hade hon inte stoppat Tyler.
Conrad, gå och hämta mat och vatten i den andra lastbilen.
Ni såg till att komma med, så nu får ni hjälpa till. Sätt fart.
Jennings... Du fick väl smeknamnet Detroit för att du är bra på bilar?
- De säger det. - Kryp ner och lös det, så vi kan sticka.
- Ska ske. - Jag hjälper till.
Bashir... Varför sa du inget om henne?
Det finns många som hon, sergeant. Jag trodde inte det spelade nån roll.
Allt jag hade på hjärnan var att hjälpa mr Tyler.
Är det nåt mer du inte har berättat?
Nej. Jag ber verkligen om ursäkt.
Oj... Här finns nog med bensin och ammunition för att spränga oss i luften.
Eller starta ett litet krig.
- Är nåt fel? - Jag hittar inte fältransonerna.
Tack.
Det var vågat av er, miss Conrad. Varför gjorde ni det?
Man hittar inga pärlor på stranden, Detroit. Man måste dyka efter dem.
- Den här? - Ja, den.
Jo...
Jag känner mig lite naken här ute. Kan du dela med dig?
Jag borde inte, men under omständigheterna...
Här.
Tack.
- Hur går det? - Inget, än så länge.
Ge dem till henne, ni. Ni är mindre hotfull.
Mindre hotfull?
Ja, mycket mindre hotfull. Stoppa undan den där nu, utan att skjuta er själv.
Jag ska skriva en hel artikel bara om er, sergeant.
- Det ser jag fram emot. - Jag råkar vara en utmärkt skytt.
Är ni det?
- Jake... Hur gick det? - Bra.
- Den korta versionen, Jennings? - Vi har problem.
- Går det att lösa? - Jag tror det.
Jag byter ut en bit av slangen, så får vi se om det håller.
- Är du klar sen? - Kanske. Det vet jag först när jag testar.
- Hur lång tid? - Jag måste få bort den gamla först.
Snart får du lov att komma med goda besked.
- Det vore trist att spränga lastbilen. - Jag gör så gott jag kan.
- Det vet vi att du gör. - Jobba på, Jennings.
- Då så, Bashir. Vi gör ett nytt försök. - Ja, sergeant.
- Hur går det? - Bra. Hon verkar lita på mig.
Bra, för ni måste undersöka henne innan vi kan ta med henne till Wildside.
Jag ska försöka. Jag har ingen erfarenhet av sånt.
Få henne att förstå, om du så måste ta till charader.
- Ja, sir. - Kalla mig inte "sir". Jag är knegare.
Jag fick ut den.
- Nå? - Jag måste byta ut den här.
- Den ser inte mycket ut för världen. - Små saker ställer till med stora problem.
Låt inte mig hindra dig, Jennings.
- Jag hjälper till. - Jag har en såg i bilen.
Sergeant? Kvinnan frågar efter er.
- Vad är det? - Jag ville visa det här. Det här är illa.
- Hon har blivit piskad. - Inte undra på att hon rymde.
Hon blev antagligen bestraffad för nåt.
- Verkar det vara infekterat? - Inte vad jag ser.
Gör så gott ni kan, och kolla barnet sen.
- Stanna hos dem. - Givetvis.
- Hur är det med vår gäst? - Ganska illa.
Nån har piskat henne hårt. Men det läker väl, antar jag.
- Tyler gjorde nog rätt ändå. - Kanske, kanske inte.
Men en sak hade han rätt i: vi är enkla mål här ute.
Vi blir beskjutna!
Ner!
- Hur många är det? - Inte för många. Inte än, åtminstone.
Jennings, Tyler - rapportera!
Vi är här!
- Conrad? - Allt är bra.
Laddar om!
Upp!
- Herregud... Undan! - Släpp mig!
Stanna här.
- Vill du dö? - Vi sitter på en krutdurk!
Det räcker med ett skott, så... pang!
V, jag måste hämta hit vår lastbil som skydd.
Rena självmordet, Vic.
Jennings! Jag måste hämta hit din bil.
Jag gör det, sergeant.
- Säkert att du kan få hit den? - Jag kan försöka.
Okej. Vi försöker täcka dig.
- Tyler, har du rökgranater i lasten? - Svar nej.
- Spring snabbt som vinden, Jennings. Redo? - Ja.
Tre, två, ett - nu!
Spring, spring, spring!
Jennings!
Jag går runt!
Upp på flaket!
Tyler!
Laddar om!
- Jag behöver ett magasin! - Kommer!
Bra gjort, Jennings.
- Conrad, få över kvinnan och barnet. - Ska bli.
- Vad ska jag göra? - Du kan väl fortfarande köra?
- Klart jag kan. - Bra. Ge täckeld mot berget så länge.
Ligg lågt.
Sätt en laddning på Tylers lastbil, så spränger vi den när vi drar.
Kom!
Stanna här. Jag går upp först och drar upp dig sen. Förstår du?
Vänta här. Jag går först. Okej?
Ingen orsak. Var beredd.
Conrad! Kolla Conrad!
Förband, Vásquez!
- Hur gick det? - Den träffade i sidan. Det är nog ytligt.
Ta emot.
Varför skulle det bli så här?
Du skulle vara långt härifrån om det inte vore för mig.
Nej, jag är precis där jag ska vara.
Din familj måste vara oroliga för dig.
Det vet jag inget om.
Jaha.
- Ibland är det nog bäst att inget veta. - Det funkar för mig.
Varför gör du det här för mig?
Du påminner om min lillebror.
Han gjorde alltid sitt bästa, som jag försöker göra nu.
- Är han död? - Han dog i Desert Storm.
Jag beklagar att mitt bästa inte dög.
Vad mer kan man begära än att man gör sitt bästa?
Det är klart. Efter smällen kommer bara däcken att finnas kvar.
Bra.
- Vad hände? - Miss Conrad ville visst ha Purpurhjärtat.
- Jag gjorde det inte med flit. - Tänk på blodtrycket medan du blöder.
- Sergeant... - Ja?
Kan man få lite hjälp?
- Kameran... - Visst.
- Glöm inte att stava mitt namn rätt. - Vad heter du, då?
- Victor. - Victor...?
- Victor Thomas Mosby. - Jag lägger det på minnet.
Okej.
Det blev väldigt lugnt plötsligt.
Ja, som om nån slog om en strömbrytare.
Jag undrar varför.
- Tror du att det var miss Conrad? - Nej, henne sköt de ju.
- Tror du att det var hon? - Ja, det tror jag.
När de såg henne slutade de.
- Men varför? - Jag vet inte.
Men hon vet nog.
Ta tag, Bashir.
Stackars mr Tyler. Han var så tapper.
- Mr Bashir, nu gör vi så här... - Vad menar ni?
Jag vill veta vem kvinnan är.
- Och jag vill veta det nu. - Men jag har ju redan...
Det finns dussintals språk i omlopp här.
Kanske förstår hon ett av dem.
Och det vet vi inte...
...förrän vi prövar.
Du kanske har tur.
- Uppfattat? - Ja, sergeant.
Sätt igång.
Vad tänker du på, Jake?
Jag tänker på hur vi ska komma härifrån.
Jag har också tänkt på det.
Några förslag?
Ja, jag ska gå ner och ta oss en bil.
- Och när ska du göra det? - Nu.
Conrad!
- Nå? - Kanske. De har pratat ett tag.
- Jennings, hur går det där nere? - Snart klar.
Bashir... Nå?
Hon kan lite dani.
- Vad fick du veta? - Det anar ni inte.
Hon heter Jada och är sonhustru till talibanledaren Abdul Azim Abad.
- En mycket mäktig och mycket ond man. - Ja, vi vet vem han är.
Och det där är hans enda sonson.
- Ser man på... - Tror ni hon talar sanning?
Ni såg ju hur rebellerna reagerade när de såg henne.
Jag tror att hon talar sanning.
Och om hon gör det så är hon värd sin vikt i guld.
- Vad menar du? - Jennings...
Så fort du är klar vill jag ha dig i fram och Conrad i bak.
Håll ögonen öppna och huvudet lågt.
De vet att vi har henne, så de kommer tillbaka.
Uppfattat.
Vi går en sväng, V.
Vad tänker du på, Vic?
Jag tänker på Cannon och Chandler som väntar på oss i Matubahk.
- Nej... - Jo. Hör på nu.
Du kan inte mena det jag tror.
Vi har Abduls sonhustru.
Hon är vår biljett till att promenera in i Matubahk-
- och hämta våra pojkar utan ett enda skott.
Menar du allvar?
Ska du ha kvinnan och barnet som mänskliga sköldar?
Självklart inte. Bara ta med dem, så allt går fredligt och civiliserat till.
- Det är vansinne. - Jaså?
Jag har en lastbil med sprängmedel nog för att spränga Abdul med anhang i luften-
- och jag har två saker som han verkligen vill ha.
- Det kommer att stå dig dyrt. - Ja. Jag ligger redan 60 dollar back.
- Beeline? - Wildside här. Identifiera er.
Det här är Overwatch. Vi väntar på evakuering.
Uppfattat, Overwatch.
Överstelöjtnant, det här kom precis in.
Tack, gode Gud. Chandler har fler liv än en katt.
Håll mig underrättad.
Lystring! Så här ska vi göra.
Sergeant Jennings ska varsamt köra alla till Wildside.
- Jag tar Tylers lastbil. - Uppfattat.
Säg till överstelöjtnant Jackson att jag tog en liten omväg-
- för att återförena den här kvinnan med sin familj, och att jag kommer snart.
- Frågor på det? - Ja!
Det hinns tyvärr inte med, Conrad. Lycka till.
Detroit. Du får befälet nu.
Sergeant?
Jag kan inte lämna dig helt allena, utan nån att köra med.
Tack.
Gör er klara, så kör vi.
Detonatorer.
- Fem minuter. - Vi ses på torget.
Rich, vakna.
Kavalleriet är här. Var redo.
Lämna mig inte, lillebror. Vi är snart hemma.
Det besvarar den ena av mina frågor.
Och det där besvarar den andra.
Bakåt på höger sida, uppe på taket. Sergeant Chandler är där.
- Det blir spännande att se vad som händer. - Nu kör vi.
Där är ju den stolta farfadern. Hoppas jag, i alla fall.
Ja, våra liv hänger på det.
- Må turen vara med dig, kompis. - Vem behöver tur när man har en kanintass?
Då så.
Ugh.
Mycket lustigt, sergeant.
Jag anade det. Skolad i USA.
Fyra års humanistiska studier, på stipendium.
- Och själv? - Fyra år i high school.
Säg till era män att lägga vapnen på marken och händerna i nacken.
Så kan vi lösa det här utan att nån blir skadad.
Ni är en mycket rolig man.
Ja...
Er sonhustru verkar tycka det.
Och vilken stilig sonson ni har.
Han har era ögon.
Han är mycket dyrbar för mig. Min ende son, Amir, dödades för inte så länge sen.
Mycket tragiskt.
Vad skulle Amir ha tyckt om att ni piskade Jada?
Hon gjorde några dåliga val.
Intressant...
En djurtass. Ska den bringa tur?
Det får ni fråga kaninen om.
Ge mig Jada och min sonson nu...
...så låter jag er gå.
Är det ert bästa bud?
Som ni vill. Vänta här.
Nå?
- Låt henne gå. - Va?
Vi har inget val.
Ruttna i helvetet, din jävel!
Ta skydd!
Laddar om!
Nu, Vásquez!
Kom igen...
Kom igen!
Detonatorfel!
Vet du... Vi kommer att få skit för det här.
Antagligen.
Utan tvekan.
Jag...
Jag vill bara säga...
Tack.
- Och...? - Du för inte otur med dig.
Det här skulle jag aldrig ha velat missa. Och morbror är faktiskt amiral.
Ja, så du kanske kan lägga ett gott ord för mig. Det lär behövas.
Jag kan nog låta mig övertalas... om jag får ensamrätt på storyn.
Som du vill. Vad vill du ha?
Vi kan börja med ett stort hjälteleende.
Okej.
Så där.
Här.
Varför tog det sån tid? Är du fortfarande sur över de 50 dollarna?
- Nej, och det är 60 nu. - Jaså, är det så det låter?
- Efter alla gånger jag har räddat dig. - Räddat mig?
- Det är vad jag har hört. - Du har slutat höra av dig.
Vet du varför? Radion gick sönder i all uppståndelsen.
Det har varit en mycket lång dag, broder.
Vet du...? Om du får tid över nån dag får du gärna berätta om den.
När jag har fått mina 60 dollar.
- Var är Cannon? - Där uppe.
Skönt att se dig.
- Sergeant Chandler? - Ja, ma'am.
Är ni verkligen så bra som alla påstår?
Emellanåt.
.:: DAWGS - www.hounddawgs.org ::.
Översättning: Karl Hårding