De la începuturile omenirii, păpușile au fost iubite de copii,
apreciate de colecționari
și folosite în ritualuri religioase drept canale pentru bine și rău.
Mă sperii numai când mă gândesc.
Când o să ne auziți, o să ne credeți nebune.
A început discret. Mâna sau piciorul erau într-o altă poziție.
Capul era îndreptat în sus, nu în jos.
Iar într-o zi se afla în altă cameră.
Se mișcă de una singură.
Camilla a luat legătura cu un medium.
Ne-a spus că păpușa era posedată de o fată pe nume Annabelle Higgins.
Își pierduse părinții și își luase asemănarea păpușii mele.
- Voia doar să fim prietene. - Am compătimit-o când am auzit.
Suntem asistente, ne stă în fire să ajutăm.
Dar apoi, lucrurile s-au înrăutățit.
- De unde ai păpușa? - Mi-a dăruit-o mama de ziua mea.
Nu știu de unde a luat-o.
Suntem îngrozite până în măduva oaselor.
ANNABELLE
Traducerea: Alexynho & Reef @ www.titrări.ro
SANTA MONICA, CALIFORNIA CU UN AN ÎNAINTE
Jertfa îi e plăcută lui Dumnezeu.
Jertfa noastră bucură inima Domnului și mâna Lui ne binecuvântează.
Iisus a spus: "Poruncă nouă dau vouă".
"Să vă iubiți unul pe altul. Precum Eu v-am iubit pe voi".
"Mai mare dragoste decât aceasta nimeni nu are".
"Ca sufletul lui să și-l pună pentru prietenii săi".
Ăla-s eu.
Să ne rugăm.
- Ne revedem curând. - Așa să fie.
Salutare!
Așa, deci...
- Cine a câștigat? - John, dar trișează.
Ce...? Eram în inferioritate numerică. Trebuia să fac ceva, nu?
- Da, sigur. - Ce-i...?
Unde s-a dus Sharon?
- Mă duc eu s-o caut. - Mersi.
Pa!
Pete te-a trimis după mine?
Are impresia că într-o zi bună zi...
Îmi voi lua și eu tălpășița.
Bărbații ăștia!
Sincer, ce s-ar face fără noi?
Iată-ne!
- Mulțumim că ne-ai adus, Pete. - Cu plăcere.
- Tu ai grijă de soție și de copilul tău. - Tot timpul!
- V-ați hotărât ce nume îi puneți? - Sharon...
Ce-i? Nu sunt băgăcioasă. Fac conversație.
- Încă ne mai gândim. - Dar probabil John, dacă e băiat.
- Și ne gândim la Phyllis, dacă e fată. - Serios?
- Da, ai zis că-ți place. - N-am spus asta vreodată.
- Așa o cheamă pe bunica. - Iar eu nu o înghit pe bunica ta.
Vai de mine!
- Nu sunt singura. Nimeni n-o suportă. - Are dreptate. Toți o urăsc.
Păi atunci...
Să mergem în casă, Sharon. Se pare că au multe de discutat.
- Vă mulțumim din nou. - N-a fost nimic.
Țineți minte numai: copiii sunt o binecuvântare.
Într-adevăr. Și apoi învață să vorbească.
Ne vedem.
Deci pică "Phyllis".
N-ar trebui să vorbim așa mult în fața lor despre copil.
- Nu se face. - De ce?
Nu sunt decât doi ani de când și-au pierdut fata.
N-au pierdut-o, Mia. A fugit de acasă și s-a înhăitat cu hipioții.
Probabil acum are trei soți și-și spune "Stea".
Chiar și "Stea" e un nume mai bun decât "Phyllis".
- N-ai încuiat ușa? - Nu. De ce s-o încui?
Trebuie să începi să o încui, John. Acum suntem într-o altă lume.
Ei își spun "Familia".
Dar poliția i-a catalogat drept un cult periculos,
descriindu-i drept clan violent aflat în spatele multor fărădelegi.
Se estimează că "Familia" are un număr în creștere de membri,
mulți cu un trecut de utilizatori de droguri și comportamente infracționale.
...Se află în arest pe durata întocmirii rechizitoriului
pentru uciderea brutală a cuplului LaBianca în Los Angeles,
au fost găsiți într-un montagne russe de polițiștii îndrumați într-acolo...
Dragă...? Poți să închizi televizorul? Nu mă pot concentra.
Liderul lor, Charles Manson,
era considerat uneori atât Dumnezeu cât și Satana de către discipolii săi
și prezisese un fel de Armagedon numit de el "Helter Skelter".
Mulțumesc.
Nu ar trebui să te uiți la așa ceva, poate deranja copilul.
- Conform unor noi studii... - Doamne! Alte studii?
E adevărat.
Fetușii percep lumea exterioară mai mult decât se credea posibil.
Disting voci, zgomote, cântece...
Sunt sigură că acești cercetători au cheltuit milioane de dolari,
când puteau să întrebe o mămică pe gratis.
Cum merge treaba?
Ei bine...
Încerc din răsputeri să-mi placă.
Toți îmi spun că la rezidențiat e de un milion de ori mai rău.
Nici nu le mai spun că sunt pe cale să devin tătic.
De ce nu?
Nu știu.
Uneori nu vrei să auzi cât de dificil o să fie.
"Dificil"...?
Poate că "dificil" e cam mult spus. "Provocator"?
Te referi la rezidențiat sau la mine și la copil?
Nu știu. Cred că la toate.
Nu va fi deloc ușor pentru mine.
"Pentru noi".
Nu am vrut să sune așa. Îmi pare rău.
Nici dificil, nici provocator nu înseamnă neapărat ceva rău.
În ultima vreme m-am retras în lumea mea.
- Unii ar spune că sunt egoist. - Unii?
Majoritatea...? Toți?
Putem să reluăm ultimele două minute, te rog?
Te rog...?
E în regulă.
Știu că ești stresat.
Sunt puțin prea sensibilă în ultima perioadă.
Da...?
- Vrei să-ți spun eu de ce? - Da, dle doctor.
Bun: după părerea mea de aproape expert,
ești puțin cam sensibilă fiindcă ești foarte însărcinată.
Îmi pare rău, Mia. Sincer.
Da, sunt stresat fiindcă termin facultatea de medicină
și sunt îngrijorat că voi fi copleșit, dar sunt mai fericit ca niciodată.
Ca niciodată.
Înțelegi? Și asta datorită ție.
Și a copilului.
Apropo...
Vreau să-ți dau ceva.
Ultima oară când ai zis asta am rămas însărcinată.
Într-adevăr.
Închide ochii.
Așteptam să ți-o dau când se năștea copilul, dar...
- Te simți... - Vinovat pentru ce-am spus.
Deschide ochii.
Nu se poate...
Dumnezeule, John...
- Asta e, nu? - Da.
Unde ai găsit-o?
- Știi de cât timp o caut? - Știu...
- Îmi pierdusem orice speranță. - Am eu metodele mele.
Vom avea probleme cu banii de chirie în următoarele luni, dar...
- Uite. Se potrivește perfect. - Acum ai setul complet?
Da. Îți mulțumesc, o ador.
John?
John, trezește-te.
- Ce? Copilul? - Nu. Am auzit un țipăt la vecini.
Cred că ceva nu-i în regulă.
Stai aici. Mă duc să verific.
John, așteaptă. N-ar trebui să chemăm poliția?
Deoarece crezi c-ai auzit un țipăt? Merg să văd, ei ar face la fel pentru noi.
Dacă m-ar auzi țipând, aș prefera să cheme poliția.
Dacă "ar crede" că te-au auzit țipând.
- Te rog să ai grijă. - Voi avea.
John...?
- Doamne! Ești plin de sânge. - Nu-i al meu.
Intră în casă și cheamă ambulanța imediat!
911. Ce urgență aveți?
Am nevoie de o ambulanță.
Ce adresă?
Strada Garner, nr. 307.
Strada Garner?
Da.
Ce anume s-a întâmplat?
Nu știu, dar...
E foarte mult sânge.
Vă rog, cât mai repede posibil.
Îmi plac păpușile tale.
Soțul meu se întoarce imediat.
Ia ce vrei și pleacă.
Mia!
Ticălosule!
Fugi! Fugi de aici!
Deschide!
Poliția! Deschide ușa!
Mia...
Sunt alături de tine, iubito. Totul va fi în regulă.
Într-o scenă tragică descrisă de un anchetator
ca aducând aminte de un groaznic ritual ocult,
un bărbat și soția sa au fost înjunghiați mortal de fiica lor înstrăinată,
Annabelle Higgins, și iubitul ei neidentificat.
Se crede că cei doi erau membri ai unui cult.
Bărbatul suspect a fost ucis când a ajuns poliția la fața locului,
iar fiica a fost găsită după o aparentă sinucidere, cu gâtul tăiat.
Un polițist a descris aceste crime sângeroase spunând:
"N-am văzut în întreaga mea carieră ceva atât de înfiorător".
Sac amniotic în stare normală; n-a fost străpuns, nu-i rupt.
Vedem semne de alungire a colului uterin.
Probabil cauzată de leziune.
Prin urmare,
veți rămâne în odihnă la pat pentru restul duratei sarcinii.
Însă vă puteți ridica pentru a folosi toaleta.
Dar să o faceți cu grijă.
Orice mai mult de-atât vă va pune atât pe dvs. cât și pe copil în pericol.
- Am înțeles? - Da, mulțumim.
Bun.
Siguranța.
I-am pus să frece tot; de două ori.
S-ar putea face și operație acolo, atât e de curat.
Nu trebuia să faci asta.
Ești consemnată la pat; o luai razna dacă n-aș fi făcut-o.
Vezi doar să nu te prindă serialele alea siropoase.
Știi că nici nu le sufăr.
Îți aduc mașina de cusut mai târziu.
Putem transforma cămăruța asta în micul tău atelier.
Ce este?
Sigur o fi bine copilul?
Copilul nici nu și-a dat seama ce s-a întâmplat.
Serios? Fiindcă am auzit de unele studii care zic...
Mia... Haide. I-ai auzit pe medici.
Potrivit lor, copilul e bine.
Copilul chiar e bine!
Doar tu ești mama lui, nu? De n-ar fi fost, ai fi știut.
- Dar dacă se întâmplă ceva... - Ce?
- Ce să se întâmple? - Când intru în travaliu, John.
Mia...
- Nu... - Vei salva copilul, nu pe mine.
- Ei, hai... - Trebuie să discutăm despre asta.
Nu mi-aș ierta dacă i s-ar întâmpla ceva rău.
Promite-mi.
Promite-mi că vei salva copilul.
Bine, promit.
Dar știi ce? Va fi în regulă. Veți fi bine.
Ce dracu-i aia?
John?
- John? - E-n regulă.
Știi că sunt prietenul tău, da?
- Chiar ești, Phil...? - Firește că sunt!
Atunci... am un prieten, deci.
Ai putea cumva să mă scoți la film, după cină?
Chiar și lucruri așa mărunte... A trecut mult timp de când...
- Cum ți-a mers azi? - Iar a picat televizorul.
Serios? Nu i-o fi plăcând camera, în cea de lucru nu făcea de-alea.
Ce-s toate alea?
O grămadă de chestii la nimereală pe care le-am luat de la magazin,
să satisfacem orice poftă de gravidă.
Ciudat, n-am prea avut nicio poftă...
Castraveciori...!
Doamne, știi ce ar merge tare bine cu castraveciorii?
John Gordon, noi am fost sortiți a fi împreună.
Da, știu; ne dăm în vânt după muștar și castraveciori.
- Ai avut întrevederea aia azi? - Da, am avut-o.
Crede că am șanse mari să ajung la Memorial.
Normal că ai.
Dar e în Pasadena; mai departe de plajă. N-ai nimic împotrivă?
Ar face bine o schimbare de peisaj.
Da.
E o conferință de o zi în Sacramento la care crede că ar trebui să particip.
M-ar putea ajuta în sensul ăsta.
Iau avionul până acolo, stau câteva zile.
Sunt doar câteva zile - voi fi bine.
Să te ducem înapoi în pat. N-ar trebui să stai ridicată așa mult.
A sunat azi detectivul Clarkin, ar vrea să treacă pe aici săptămâna asta.
I-am spus deja totul. Aș prefera să uit toată povestea.
Știu, voia doar să recapitulăm niște lucruri.
Păpușa aia...
Ar trebui să scăpăm de ea. A fost în mâinile ei...
Ai dreptate; am s-o... E ca și aruncată.
Și cred că poți să-i spui lui Clarkin să treacă oricând îi convine.
Doar nu plec nicăieri prea curând.
Erau membrii unui cult.
Ni s-a confirmat că erau fata Higgins și prietenul ei.
- Poate ați auzit la știri... - Cum culturile preiau controlul lumii?
Nu sunt chiar atât de răspândite cum ar vrea ei să credeți.
Pe noi ne veți convinge tare greu de asta.
Erau sataniști?
E-n regulă, e dreptul ei să știe.
Da.
Da, se crede că aveau preocupări ocultiste.
Că au făcut asta ca să-și dovedească devotamentul, un fel de...
- Violență de dragul violenței. - Dar asta-i nebunie.
Nebunii fac nebunii, doamnă.
Dar a fost numai atât.
Uitați.
Voi săpa mai adânc, să văd ce găsesc.
Dar dacă descopăr și altceva...
- Vă contactez și... - Nu, nu.
Mulțumim.
Dar în afară de cazul în care ne-ar privi siguranța...
Aș prefera să nu mai aud de asta.
Foarte bine. Înțeleg.
Așa... Acolo.
Mulțumesc.
Fac floricele.
Îi avem pe Tim McCoy și John Wayne...
Iar a dat-napoi?
Sigur sunt bune pentru copil atâta unt și sa...
- Cum te simți? - Puțin neliniștit.
Au să te iubească.
Eu te iubesc pe tine.
Și eu te iubesc.
Ajutor!
Ceau...
Îmi pare așa rău că nu am fost aici. Așa de rău...
În spatele tău.
Felicitări.
- E fată. - Copilașul meu...
Doamne-sfinte...
Leah?
Leah...
Bună, Leah, sunt tăticul tău.
Uită-te la ea... Uită-te.
John?
- John, focul... - Nu...
E-n regulă; voi două sunteți în regulă.
Nu știu ce s-a întâmplat. Casa aia parcă-i blestemată.
Nu mă pot întoarce acolo. Nu și de-acum, cu ea...
Nu va trebui. Niciodată.
PASADENA, CALIFORNIA
Liniștește-te...
Pregătită, iubito?
Și-acum, din clipă-n clipă...
Are să...
Și...
Trebuie să mai ieși și tu; haide, întârziem.
Chiar crezi că trebuie să mergem? Leah e cam agitată.
Leah e bine.
Amândouă trebuie să mai ieșiți, v-ați clocit prea mult aici.
- Știu, dar... - Uite, uită-te aici: e frumos.
Ție, mie ne-ar prinde bine; Leah va mai prinde puțină culoare...
Încetează.
Sau poate-i dăm cu de-aia, cum îi zice, o mânjim cu "unt de cacao".
Bun, am să vin dacă termini cu de-astea.
- Promit. Să mergem. - Haide.
Mergem, iubito!
Nu putem lăsa frica să ne conducă.
Căci nu suntem niciodată cu adevărat singuri când mergem alături de Domnul.
Oare nu atunci când știm tot mai multe despre ceva, ne temem tot mai puțin?
Trebuie să ne înfruntăm fricile, pentru a le înțelege mai bine.
Trebuie să emanăm o lumină strălucitoare,
iar monștrii ce se hrănesc din temerile noastre, din angoasele noastre,
și din îndoiala cu care ne îngreunăm singuri...
Trebuie să ne amintim că din rădăcinile credinței noastre,
această lumină a adevărului ne călăuzește.
Mia, te superi dacă fac o poză cu micuța?
Îmi place să pun pe panou fotografii cu cei mai noi membri ai parohiei.
Da, desigur.
Nu, ține-o în poală.
- Nu, nu mă vreți și pe mine în poză. - Bineînțeles că te vreau.
Mamele sunt mai aproape de Dumnezeu decât orice altă făptură.
Căci numai lor li s-a împărtășit minunea dumnezeiască a creației.
Leah, un...
Dos, tres!
Le-ah!
Minunat. Ar trebui să fie îndeajuns.
Încă simt lipsa familiei Higgins, în fiecare duminică.
- Îmi închipui că vă e greu... - Iată-l pe John. Ar trebui să plec.
Avem multe cutii de despachetat.
Din păcate, nu am o rugăciune care să vă ajute la aia.
De unele lucruri probabil trebuie să ne ocupăm singuri.
Da.
La revedere.
Părinte Perez...
Cred că asta-i ultima.
Să desfacă cineva șampania.
Mă duc eu.
Ia stai: cum a ajuns aia aici? Jur că am aruncat-o.
Nu știu.
S-or fi încurcat lucrurile după incendiu.
Dă-o la mine.
Nu...
Nu.
Mi-ai dat-o în dar.
Cum spunea părintele Perez, ar trebui să ne preamărim tăriile, nu?
- Ești sigură? - Da.
Uite-așa.
Uite: se potrivește la fix.
Hai la mama...
Spitalul General: unde medicii și asistentele își închină viețile
minunii care e ființa omenească.
Neîncetatele provocări ale iubirii și speranței, ale singurătății și deznădejdii:
"Spitalul General", pe ABC.
Medici și asistente ale căror nume și prenume...
- Îmi pare așa rău. - Îmi dai voie...?
Scuze. Mulțumesc.
Bună.
Și voi locuiți aici?
- Locuim la... - Nu-i spune.
N-ar trebui să-i spunem; e o necunoscută.
E o regulă tare bună.
Îmi place păpușa ta.
- Am una fix așa. - Și tu...?
Mai multe, de fapt.
Eu sunt Mia, iar ea e Leah.
Da...
Pe tine cum te cheamă?
- Mă... - Am zis să nu-i spui.
Ei bine, poate într-o zi vom putea fi prieteni toți.
Librăria Orașu' Vechi
Întâmpinarea diavolului Cartea simbolurilor
Bună.
- Sunteți noii chiriași din Palmeri, nu? - Da.
Iar mititica asta-i nouă la toate.
- Ea e Leah. - E adorabilă.
- Eu sunt Mia. - Evelyn. Bună...
Poftim. E preferata fetei mele.
Poate-i va plăcea și Leahei când va fi puțin mai mare.
Foarte drăguț, mulțumesc.
- Poți să treci oricând. - Mulțumesc.
Uite ce ți-au desenat...
Vezi? Noi suntem. Mami și cu Leah.
Cred că vom face condiție fizică...
Ia te uită...
Să vorbim cu părinții lor?
Dacă Leah ar face așa ceva, eu aș vrea să știu.
Leah n-ar face așa ceva; nici măcar nu-s reușite, uită-te la proporții...
John...
Da, Mia: dacă ar face, și eu aș vrea să știu.
Să mergem deci, să aflăm unde stau, ne prezentăm, dar să nu facem mare caz.
Nu-i vreo amenințare, sau ceva; doar un copil cu imaginație hiperactivă.
Știu...
Amintește-ți că ne-am mutat aici ca să scăpăm de cele întâmplate.
Ne-am împachetat hainele, mobila, amintirile frumoase...
Dar fricile, angoasele - pe alea am promis că le lăsăm în urmă.
Nu vorbim acum de tendințele mele autodistructive.
Încerc să vorbim ca niște oameni mari, dar eu stau aici...
Agitându-te din nimic.
Îmi pare rău. Știi ce?
Mâine-seară nu trebuie să lucrez până târziu.
Așa că vin acasă, ne așezăm, cinăm frumos...
Și discutăm ca niște oameni mari.
De acord? Facem așa?
Dumnezeule...
E cineva?
Cine ești?
- Nu e nimeni aici; doar noi doi și Leah. - Știu ce am văzut.
- Era ea. - Mia...
Se întâmplă lucruri pe care nu le pot explica.
Ce lucruri?
Iubito, sigur nu sunt manifestări ale angoasei tale?
E normal ca proaspetele mămici să experimenteze depresii post-partum...
Tu știi că a fi doctor nu te face expert în toate, da?
Cred că ar trebui să discutăm cu cineva.
Cu cine?
Cu un psihiatru...?
Nu sunt nebună, John, nu sunt.
Nu spun că ai fi nebună, da? Și nu vorbesc de un psihiatru.
Deci ne întoarcem spre biserică, părinte.
La fel făceau părinții mei când treceau prin vreo încercare - lor le făcea bine.
Firește că înțeleg.
Dar voi treceți prin mai mult decât "o încercare".
În decurs de câteva luni ați trăit ce-i mai rău.
Dar și ce-i mai bun.
Un pendul ce se clatină așa poate scutura și cele mai solide fundații.
Dar voi ați supraviețuit.
Și în loc să încercați să uitați trecutul ăsta urât,
cred că ar trebui să-l folosiți drept exemplu
de cât de puternici puteți fi când sunteți uniți.
Nu ieșiți mai slabi din așa ceva, ieșiți mai puternici.
Fie.
Bine.
- Ceau... - Bună!
- Mia, nu? - Da.
Și, desigur, îmi amintesc de Leah.
- Tu ești...? - Bună; John.
- Ea e Evelyn; ține o librărie. - Desigur - mulțumim pentru carte.
Nu m-am putut abține; v-am văzut fata și...
Am simțit că aș fi cunoscut-o de multă vreme.
Și, încotro se-ndreaptă familia asta frumoasă?
- Îl conducem pe el. - Merg la spital - tura de noapte.
- Eu cred că a făcut vreo prostie. - Ei spun că asta-i mare cinste.
Dacă vreți un tur al împrejurimilor, nu ezitați să mă solicitați.
- O zi binecuvântată! - Pa.
Ar trebui să plec și eu. Mergi la mami?
Vino!
Haide, haide!
IEȘIRE
Ajutor!
Du-te de-aici!
Lasă-mă!
Scuze.
Mulțumesc.
- Mulțumesc că ați venit. - E-n regulă.
M-am mirat totuși că ați sunat.
- Când am vorbit ultima dată... - Am spus că nu voiam să știu mai multe.
Dar distanțându-mă puțin...
Mi-am dat seama că mi-ar prinde bine o concluzie.
Adică sunt prea multe întrebări fără răspuns.
Înțeleg.
Am adus ce am referitor la cazul Higgins.
Acolo e Annabelle - Higgins cea mică.
E clar că a fost făcută înainte de a intra în cult.
Mult diferită de cea pe care ați văzut-o dumneavoastră, nu-i așa?
Acest cult în care a intrat...
- L-ați mai investigat? - Pentru ce anume?
Nu știu; trebuie să fi existat un motiv pentru atacurile lor.
- Nebunii fac... - Nebunii, ați zis.
Ei nu credeau că sunt nebuni.
Trebuie să fi avut un motiv.
După ceva mai multe săpături, am aflat că gestul lor a fost unul ritualic.
Încercau să invoce ceva în lumea asta.
- Cum ar fi ce? - Pe diavol, demoni...
Pe Zâna-măseluță - nu știu exact.
- Nici nu contează, de fapt. - De ce nu?
Fiindcă toate astea sunt doar aiureli.
Vă rog...
Doamnă...
Ăștia erau niște neadaptați. Probabil se drogau cu Dumnezeu-știe-ce.
Ceea ce-i făcea să vadă și să facă tot felul de...
Lucruri îngrozitoare.
Vă spune asta ceva?
Ați auzit expresia: "Uneori, o țigară e doar o țigară"?
Atunci nu vă supărați dacă o păstrez.
Doar una.
Încă ceva: avea un nume cultul ăsta?
Își spuneau "Discipolii lui Ram" (Discipolii Berbecului).
RELIGIE
TEURGIE DEMONICĂ
Bună, din nou.
Te-aș putea ajuta cu ceva?
Nu, frunzăream și eu.
Tocmai am aflat ceva:
nu te pricepi la mințit.
Ce anume cauți?
- Poate vin altădată. - Mia. Sunt bătrână.
Asta înseamnă că puține lucruri mă mai surprind de-acum.
Și dacă o fac, sunt prea obosită să o arăt.
Îmi spui, deci? Sau voi pre...
Cred că familia mea e bântuită de o fantomă.
Culoarul patru; vino după mine.
Știu că sună nebunește - fantoma unei fete bântuindu-ne, dar...
Nu mai nebunește ca despărțirea Mării Roșii.
- Pentru cei care nu cred totu-i nebunie. - Deci tu crezi în de-astea?
Să spunem doar că am avut și eu experiențe la viața mea
care m-au ajutat să-mi mențin o minte deschisă.
Nu cred că ce vezi tu e fantoma acelei fete.
De ce nu?
O fantomă bântuie un loc anume, de obicei unde s-a întâmplat ceva groaznic.
Cum ar fi o casă veche.
Dar noi ne-am mutat și încă se întâmplă.
De-aia nu cred că-i o fantomă.
Dar cultul ăla... ziceai că încercau să cheme ceva.
De regulă, culturi de-astea nu cheamă fantome.
Cheamă spirite neomenești.
Ceva ce n-a mai fost în trup.
Demoni.
Ce vor?
Un suflet.
Și nu se vor opri până nu obțin unul.
Dar ce mă fac?
Să sperăm că răspunsul se află într-una din cărțile astea.
Fiica mea, Ruby.
S-a stins când era cam de anii tăi.
Îmi pare rău.
Fără ea, simțeam că nu mai am pentru ce să trăiesc, așa că...
Dar zăcând și așteptând să se sfârșească totul,
i-am auzit glasul.
Mi-a spus că nu-mi sosise vremea.
Că Dumnezeu avea un alt scop pentru mine.
Și tu ai un scop, Mia: să-ți aperi familia.
Deci să nu crezi că ești nebună că încerci să faci asta.
Fă ce crezi că se cuvine.
Fă ce trebuie să faci.
APARTAMENTE PALMERI
ÎNTÂMPINAREA DIAVOLULUI
"Diavolul se înfruptă din cei slabi și vulnerabili"...
"Căutând a le devora sufletele".
"Pentru a face incantații"...
"Vărsând sângele celor din neamul lor"...
"Vărsând sângele celor nevinovați".
Dar cum oprim asta?
Nu!
Leah!
Leah...
Dumnezeule...!
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să ne ajuți, John...
- Mulțumim că ați venit, părinte. - Firește.
Dați-mi haina.
Mia...
Păpușa asta... Pot s-o văd?
- A aruncat-o John. - Sau am încercat.
Dar iat-o pe fundul ultimei cutii.
Tot nu înțeleg ce are păpușa de-a face cu un presupus "demon".
Demonii pot folosi uneori obiecte drept canale pentru a-și atinge scopul dorit.
"Scopul dorit"?
Sufletele noastre, John.
De-aia o vânează pe Leah.
- Îi vrea sufletul... - Nu, nu.
Demonii nu pot lua suflete pur și simplu, Mia.
Sufletul trebuie oferit demonului înainte de a-l putea lua.
Păi eu n-am de gând să-mi ofer sufletul prea curând.
Diavolul este tatăl minciunilor. Demonii sunt manipulatorii lui.
Nimeni n-are de gând să-și ofere propriul suflet.
Cum putem scăpa de ea?
- Cum o oprim să se mai întoarcă? - Nu știu.
Nu încă.
Dar ar putea ști cineva de la biserică.
Aveam la biserică un cuplu care s-a confruntat cu așa ceva în trecut.
- Acum sunt în Est, dar le pot da telefon. - Ce facem între timp?
Nu vreau s-o știu pe Leah în preajma păpușii.
Lăsați-mă să o iau eu.
Poate de-i pusă într-un loc sacru,
demonul va slăbi destul și nu va avea tăria să se întoarcă.
- Mulțumesc, părinte. - Firește.
Hai la culcare; recomandarea medicului.
Nu, John, nu pot: nu până știu că nu se întoarce.
Mia... Dar dacă...
- Nu pot, John. - Dacă stau eu cu ea? Odihnește-te.
- Da? - Bine.
Noapte bună.
John...
Da?
Îți mulțumesc că mă crezi.
Nu știam dacă mă vei crede...
Mia...
Te iubesc; întotdeauna te voi crede.
Noapte bună.
Crezi că ne poate ajuta părintele Perez?
Da, cred.
Ei, hai.
Doamne, ai milă de sufletele noastre!
Sinceră să fiu, nu-i treaba ta.
Asta-i între mine și Leah, iar ea a zis că voia pijamalele alea.
Ai să mi-o răsfeți.
Am avut șansa de a crește copii; în plus, e imposibil să răsfeți un bebe.
Nu știu dacă asta-i adevărat.
Poate vom afla pe Leah, fiindcă... Ea mi-a indicat și rochițele astea.
Nu se poate...
Scumpo, ce te supără?
Le știu pe astea de la Ruby. Uită-te numai.
Întinde-o aici.
Haide, pune-o.
Așa, uite-așa...
Uite-așa, Leah...
Legănăm fetița...
Mi-ai salvat viața, ce mai.
Ce îi gângureai?
Nu mare lucru.
Așa o linișteam pe Ruby a mea când era mică.
Te superi dacă te întreb cum s-a stins?
- Nu-i nimic dacă nu vrei... - Nu, e în regulă.
Într-un accident de mașină.
Veneam cu mașina de la părinții mei.
Ei stau în Nord, deci...
Eram obosită, știi tu...
Familiile te obosesc, nu-i așa?
Era foarte târziu, nici n-ar fi trebuit să fiu la volan.
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc... Că m-am uitat spre scaunul din dreapta...
Iar fiica mea dormea.
Mia, se făcuse o tânără femeie superbă.
M-am trezit după trei săptămâni.
Dar Ruby n-a mai făcut-o.
N-am avut ocazia să-mi iau adio.
N-am apucat să-l implor pe Dumnezeu să mă ia pe mine mai întâi.
Am greșit și...
Ea a plătit prețul.
Părinte.
Unde este?
- Unde este ce? - Păpușa.
Ați luat-o cu dumneavoastră.
Răul...
E prezent.
L-am văzut, John. L-am simțit.
Am simțit cât de mult vrea.
Ce vrea?
Să-i ia sufletul.
Dar ați zis că nu-l poate lua, ați zis că trebuie oferit.
Da... Iar un prunc nu-și poate oferi sufletul.
Dumnezeule...
Mia!
Scot eu.
- Alo? - Mia.
Părintele Perez a avut un accident, a zis...
- John? - Mia, vreau să ieși din casă.
Da? Vreau...
Plec chiar acum.
Părinte Perez...?
E totul în regulă?
Părinte...?
Aibă milă Domnul... De sufletul tău!
Cine-i ăla?
Trebuie să plecăm.
Leah!...
Leah...
Leah!...
Leah...
Mia, telefonu-i mort. Haide!
Îl folosim pe cel din apartamentul meu. Trebuie să vii cu mine.
Nu, trebuie să dau de Leah!
O recuperăm; trebuie să mergem la biserică, vino!
Evelyn!
Leah!
Ce vrei de la mine?...
SUFLETUL EI
Dă-mi-o înapoi!
SUFLETUL EI
Dă-mi-o înapoi!
Dumnezeule...
Leah!
Nu!
Nu, fetița mea...!
Te rog, Doamne, nu...
Nu, nu lăsa una ca asta...
Nu! Te rog!
Unde este?
Trebuie să fie o altă cale!
Sufletul tău...
Spui că vrei sufletul meu...
Mia!
Vrei sufletul meu...
- Mia! - Dă-te, Evelyn!
- Mia! - Mia!
Mia!
Mia, nu!
Oprește-te!...
Mia, va fi bine; ascultă-mă, te rog: coboară.
- Mi-a luat copilul. - Te rog, trebuie să cobori.
Coboară, te rog. Bine?
Vrea sufletul ei. Trebuie să-l dau pe al meu, John.
Mia. Nu. Nu face asta.
- Nu ne-o dă înapoi până... - Mia, ascultă-mă.
Leah are nevoie de tine aici.
Da, scumpo? Eu am nevoie de tine. Te rog, nu face asta.
Te iubesc, John. Te iubesc.
Știu că vei avea grijă de Leah noastră.
Vei avea grijă de ea.
Vă veți avea unul pe altul.
Nu!
- Nu, nu! - Încetează.
- John, îi vrea sufletul! - Mia.
Fetița mea...
Ascultă-l, Mia.
Nu face asta. O fată are nevoie de mama ei.
Sufletul ei, îi ia sufletul! Vă rog, lăsați-mă să o salvez.
Nu trebuie să faci asta. Oprește-te, oprește-te.
Trebuie să o salvez! Te rog...
Uită-te la mine: gândește-te la Leah.
Gândește-te la ea. Te rog, nu ne face asta.
- Îi vrea sufletul! - Ascultă: trebuie să fie altă cale.
Este. Pot îndrepta eu lucrurile.
- Evelyn... - De asta spunea Ruby.
- Evelyn! - Nu, nu!
Gata...
Doamne...
Jertfa îi e plăcută lui Dumnezeu.
Jertfa noastră bucură inima Domnului și mâna Lui ne binecuvântează.
Iisus a spus: "Poruncă nouă dau vouă".
"Să vă iubiți unul pe altul. Precum Eu v-am iubit pe voi".
"Mai mare dragoste decât aceasta nimeni nu are".
"Ca sufletul lui să și-l pună pentru prietenii săi".
Să ne rugăm.
ȘASE LUNI MAI TÂRZIU
Frumoasă slujbă.
- Arătați bine, părinte. - Mulțumesc, Mia.
- Voi cum sunteți? - Suntem mult mai bine acum, mulțumim.
- Mai știți ceva de păpușă? - Nu, nimic din acea noapte.
- Credeam că a luat-o echipajul. - Dar det. Clarkin nu știe nimic de ea.
Răul e constant; nu poți distruge ceva ce n-a fost creat niciodată.
Mă rog doar că oricine va intra acum în contact cu păpușa
va avea parte de ajutorul necesar.
Și noi la fel.
- Mă bucur că ne-am văzut. - La fel.
- La revedere, părinte. - La revedere.
Aproape că am uitat.
E minunată. Mulțumim, părinte.
Cea mai frumoasă capodoperă a inimii lui Dumnezeu
e dragostea de mamă.
Mulțumesc.
Cu ce vă pot ajuta?
Încerc să găsesc ceva pentru fata mea, mulțumesc.
E asistentă medicală. Mereu ajută oameni...
Am căutat peste tot una de-astea... Dar n-am găsit niciuna până acum.
Se zice că-i un articol de colecție.
De-aia cerem pe ea mai mult ca pe celelalte.
- Vreți să v-o împachetez? - Da, vă rog.
Annabelle șade acum într-o vitrină
în camera cu relicve a lui Ed și Lorraine Warren.
Un preot vine și-i face slujbă de două ori pe lună.
ATENȚIE! NU DESCHIDEȚI SUB NICIO FORMĂ!
"Amenințarea răului e mereu prezentă"...
"Îl putem stăvili câtă vreme rămânem vigilenți",
"dar nu poate fi niciodată cu adevărat distrus". - Lorraine Warren
Traducerea: Alexynho & Reef @ www.titrări.ro