I mørket hørtes kvinders skrig, spædbørns gråd og mænds råb ...
Nogle bad for hjælp. Andre håbede på døden ...
Endnu flere forestillede sig, at der ikke var flere guder tilbage ...
... og at universet var henkastet til evigt mørke.
www.HoundDawgs.org
DET NORDLIGE BRITANNIEN ÅR 62 EFTER KRISTUS
DET KELTISKE HESTEFOLKS OPRØR
Guvernøren vil have handelsruterne åbnet igen.
Kelterne skal bekæmpes en gang for alle.
Hele området kræver et klart og tydeligt budskab.
Javel, tribun Corvus.
Dræb dem alle.
LONDONIUM, BRITERNES HOVEDSTAD 17 ÅR SENERE
Hev du mig væk fra et horehus for dette?
Hvad Cæsar så i dette hul, går over min forstand.
Disse thrakere er for dyre at fodre.
De imiterer vagterne og søger noget nyt.
Noget helt nyt.
De kalder ham for Kelteren.
Det siges, hans folk var hestefolk, og at han er den sidste af dem.
Hans talent spildes her i provinsen, ikke sandt?
Gør plads.
Væk fra vejen!
Gør plads.
Bevæg jer, udskud.
Bevæg jer.
- Hesten ... - Tilbage i geleddet, slave.
- Hesten lider, dit ignorante udyr. - Stop.
Lad ham hjælpe hesten.
Javel.
Rolig.
Pres på den øverste del af låret, så den ikke føler smerte.
Beklager, men han er barbar. Rejs dig.
Tøjl en anden hest.
Hvorfor gjorde han det?
Fordi det var det venligste.
Kom.
Tak.
I et helt år i Rom så du ikke på en eneste, som du gjorde på den slave.
- Utroligt, han havde styrken til det. - Så du ikke hans muskler?
- Det var ikke det, jeg mente. - Jaså?
Åh, hold op.
Se, der er det.
Vi er hjemme.
POMPEJI
VINALIA-FESTIVALEN
- Kusk, hvad er der? - Det ved jeg ikke, milady.
Gaderne er blokeret. Der er drukkenbolte over alt.
- Hvad? - Kom.
Miady?
- Vi ses i villaen. - Miady?
Jeg husker hver en statue ...
- Hvert gadehjørne. - Får det dig til at savne Rom?
Det får mig til at glemme det.
Cassia, hvor er det godt at se dig.
Vi ventede dig først efter Vinalia.
Der var alt for mange arrogante mænd i Rom.
Det lyder, som om mit barn er vokset op.
Fader, græder du?
Fortæl det ikke til nogen.
Vi savnede dig.
Er det al din bagage?
Har du købt hele Rom?
Mødte du nogen der?
Ikke nogen nævneværdig.
Din fader har fortalt enhver ugift mand i byen om din hjemkomst.
Nu vil jeg høre alt om Rom.
Jeg har savnet dig.
Velkommen til jeres nye hjem, barbarer.
Gå videre!
Stands.
Frigør dem.
Giv dyrene mad.
Virese, hvor har jeg dog savnet dig.
- Det glæder ham at se Dem, milady. - Der er blevet sørget godt for ham. Tak.
Han er klar til Dem i morgen. Jeg træner ham i aften.
Tak. Vi ses i morgen.
Atticus?
- Det er vist Kelteren. - Hvilken kelter?
Kelteren.
De siger, han er hurtigere end dig.
Det siger de altid.
Han vil kende dit navn, Kelter.
Han vil kende navnet på manden, der dræbte hans bror.
Han vil kende mit navn?
To vinrationer på thrakeren.
To vinrationer? I orden.
Forklar.
Han forsøgte bare at spise.
Bellator!
Din opgave er at sørge for mændene, ikke?
At de bider lemmerne af hinanden har ingen værdi -
- hvis ingen betaler for at se det.
Beklager, hersker Graecus.
Ham der er færdig.
Ham her kan repareres.
Næste gang, Bellator, er det på din bekostning.
Jeg vil huske dig, Kelter.
Åbn porten!
Luk den!
Du skylder mig to vinrationer, Kelter.
Tørstig?
Hvad er der galt?
Virese!
Vågn op, udskud!
Op at stå!
Slap af.
Hvis jeg ville dræbe dig, Kelter ...
... så havde jeg gjort det.
Hvad er dit navn?
Vi kommer til at snakke.
Nej, vi gør ej.
Alt, vi skal, er at slå hinanden ihjel på et tidspunkt -
- så mit navn er mit eget og dit interesserer mig ikke.
Alle ud!
Fremad!
Du er ved at blive gammel, Atticus.
Der er masser af ungt kød, der higer efter at slå en mester.
Når jeg vinder i arenaen i morgen -
- er jeg en fri mand ved romersk lov.
Der er intet, du kan gøre ved det.
Atticus, min mester! I morgen har du æren af at afslutte legene.
Men først må vi se, om jeg har fundet en modstander -
- som er dig værdig.
Nu?
Hvem er staklen, der skal dø for min frihed?
En uheldig kelter.
Meget uheldig ...
... men jeg tager det stille og roligt.
Jeg giver dig en chance til i morgen.
Du har oparbejdet dit omdømme -
- men ikke mod en gladiator som mig.
Det var lidt for indlysende.
Var det der for indlysende?
- Bellator! - Væk!
Væk! Rejs dig, udskud!
Tilbage til arbejdet!
Hvorfor reddede du mit liv?
Ingen gladiator bør dø med en kniv i ryggen.
Når du dør, kommer stødet forfra.
Jeg lover, det er i morgen -
- og det kommer fra min hånd.
Jeg kan love dig noget bedre.
Når tiden kommer, får du en hurtig død ...
... og den kommer fra min hånd.
Bare rolig. Din plan er genial.
Kun en galning ville råde kejseren til ikke at investere.
Så lad os håbe, kejseren ikke har sendt en.
Senator, tilgiv os, at vi ikke tog imod Dem på havnen.
Severus, jeg forstår, at du er en travl mand.
Hvis jeg havde en så smuk kone som din -
- ville jeg ikke haste mig ud af hendes selskab.
Jeg er senator Quintus Attius Corvus. Må guderne velsigne jeres gæstfrihed.
Velbekomme.
Senator, fortæl nyhederne fra Rom.
Hvordan klarer den nye kejser Titus sig?
Den nye kejser?
Den nye kejser klarer sig godt.
Hans fader, Vespasian, var elsket af folket -
- og ligeså er sønnen.
- Som guderne befaler. - Præcis.
Severus, jeg har et spørgsmål.
Under turen fra havnen bemærkede jeg, at nogle folk vendte mig ryggen.
Der er vel ikke et problem?
En lokal foragt mod Rom?
Nej, intet af den slags.
En minoritet er imod vores planer -
- men vores nye bebyggelse giver folket en ny akvædukt.
Bedre hygiejne, større badehuse og en ny arena.
Et helt nyt Pompeji.
Hvad var det om den nye kejser?
Han er politiker. Var dine ord.
Kan vi gøre forretning med ham?
Han var her ikke, hvis kejseren ikke var interesseret.
Hvorfor inviterer fader en romersk senator ind i vores hjem?
Hvorfor tillod du det?
Hvis Roms rige skal bruge penge her, må vi efterkomme deres krav.
Det, de kræver? Ved fader, hvad der foregår i Rom nu?
Efter Titus kom til magten, er alt forandret.
Hver mand har kejserens velsignelse -
- og de tror, de kan tage hvad de vil.
Cassia, hvorfor kom du tidligt hjem? Hvad skete der i Rom?
Jeg fik bare nok.
Moder, er det Virese?
Rolig.
Virese, hvad gør du her?
Hvor er Felix?
Jeg hørte, det er din sidste kamp i morgen.
Korrekt.
Når jeg har dræbt dig, giver de mig min frihed.
De gør det ikke. Ikke mens din arm stadig er stærk.
Det er Roms løfte.
Stoler du på, at de holder det løfte?
Jeg stoler på deres lov.
Der er kun en frihed for en gladiator.
Når du dør i arenaen, dør du ubesejret -
- og du spytter på Rom.
Så er dette din fremtid -
- og du dør som en slave ...
... men ikke mig.
I morgen holder Rom sit løfte.
Du er desværre ikke i live til at se, at jeg har ret.
- Sikker? - I dag viste du mig dine svagheder.
Din venstre arm er svagere end din højre -
- så du beskytter dine ribben på halsens bekostning.
Du burde lære at støde, når du fordeler vægten -
- og stoppe med den høje parade.
Det ville gøre dig mindre forudsigelig.
Ham der.
Og disse to.
Rejs jer, slaver.
Stå her! Barbar, stå her.
Begge fremragende kæmpere.
En er mester -
- og den anden har vist sit værd i provinsen.
Jeg vil se ham fra bagfra.
Hvorfor så alvorlig?
Ikke dårligt for en aftens arbejde.
Fast, men hvad med hans udstyr?
Den inspektion kræver betaling.
Dette bliver den nye arena.
Bygget til stridsvogne.
Javel ...
Meget detaljeret, Severus -
- men jeg tror ikke, projektet passer til en kejserlig investering.
Disse lege i provinsen interesserer kejseren meget lidt.
Det var min forståelse ...
Kejserens vision for fremtiden er koncentreret om Rom.
Jeg er dog interesseret i at investere.
Godt. Få ordnet papirerne.
Du får mit segl på dem i morgen efter legene.
- En drink er vist passende. - Javel. Skal vi tilslutte os gæsterne?
Din datter kan bringe den.
Min datter?
Se derovre.
Slaven, der kan hestehviske.
Han er prægtig.
Benægt det ikke.
Vend dig om.
Cassia.
Må jeg trænge mig på? Din tilstedeværelse er blevet ønsket.
Naturligvis, fader.
Du skal bruge denne. Den er ikke til dig.
- Cassia, lad mig præsentere ... - Senator Corvus.
Lady Cassia.
Hvor har jeg savnet Dem.
De er udsøgt.
Senator Corvus, jeg er fattig på ord.
Til mig? Hvor sødt.
Har I mødtes?
- Severus, du er her stadig. - Jeg vidste ikke, De kendte min datter.
Så burde du høre hele historien -
- i morgen i arenaen, når jeg skriver under ...
Tak.
Marcus?
Senatoren og Cassia har allerede mødtes ... I Rom.
Så mangler hun en anstandsdame.
Hun overlevede et år i Rom uden os.
Hun kan vel overleve ti minutter på vores balkon.
I Rom troede jeg, vi var i enighed.
Nej, det var kun Dem.
Helt uden årsag.
Deres blotte tilstedeværelse giver mig årsag, milady.
En skønhed som Deres hører ikke hjemme på et sted som dette.
En som Dem har intet andet hjem end i Den Evige Stad.
Senator, det ligger mig ikke i sinde at vende tilbage til Rom.
Hvis De vendte tilbage som min kone?
- Deres kone? - Betragt det som en kompliment.
Senator Corvus, De fejlbedømmer mig for en, der gnider sig i Deres lår i Rom.
Jeg ønsker ikke at blive Deres kone.
Et utvetydigt nej. Jeg ventede intet mindre.
Nyd resten af Vinalia, senator. Godnat.
Er dette normalt?
Det er bjerget. Det rumler fra tid til anden.
Bring mig denne mand.
- Milady? - Nu!
Milady, det er Virese.
Vær venlig, før han skader sig selv.
- Jeg må ind alene. - Nej.
Lad ham.
Milady, han er en barbar.
Lad ham.
Rolig.
Milady, han er farlig.
Flyt dig.
Vent her.
Hvordan gjorde du det?
Jeg bad ham om det.
Kunne du ride, før du blev gladiator?
Jeg kunne ride, før jeg kunne gå.
- Mit folk var hestefolk. - Var hestefolk?
Min familie blev nedslagtet af romerne.
- Det gør mig ondt. - Ondt?
Hvad ved en romer om det?
Jeg er ikke romer. Jeg er borger i Pompeji.
- Hvorfor ser jeg så Roms ørn over alt? - Det er jeg ikke en del af.
Efter et år i Rom håbede jeg, at jeg aldrig så den ørn igen.
Alligevel er den her igen lige uden for mit hjem.
Min fader tror, han kan forhandle med de dyr.
Min fader ...
Han ville have dræbt hver eneste af dem.
Milady?
Hvis de ser dig på hesten, straffer de dig.
Milady?
Milady, er alt i orden?
Hvad er der galt?
- Hvis de ser dig her hos mig ... - Jeg siger, det var mit valg.
Der er de!
Jeg skal bringe dig tilbage.
Nej. Tag af sted og efterlad mig her. Hvis du rider, har du en chance.
- En chance for hvad? - Frihed.
Men på hvilken bekostning for dig?
Sig til vagterne, jeg tvang dig.
Skylden er min.
Få ham af hesten!
Det var ikke hans skyld. Hesten blev vild.
Senator, slaven reddede mit liv.
Han fortjener ikke dette.
- Lady Cassia, er De uskadt? - Helt og holdent.
Hvad er slavens liv værd for Dem?
- Senator? - De forstår spørgsmålet, min kære.
Jeg ville være Deres nåde taknemmelig.
Det er din heldige dag, slave. Lady Cassia reddede dit liv.
Hvem ejer denne slave?
Det gør jeg, senator.
Jeg foreslår, du straffer den.
Femten piskeslag burde gøre det.
Nåde er trods alt en dyd.
Fader, du må stoppe dette.
Der er intet, jeg kan gøre.
Hans liv blev skånet. Stil dig tilfreds med det.
Senator Corvus efterspørger dine ydelser.
Mig?
Hvad er planen med gladiatoren i morgen?
Han kæmper sidst.
- Enekamp mod min mester. - Nej.
Han kæmper først ...
... og han dør først.
Femten piskeslag og han afgav ikke en lyd.
Jeg kunne have forhindret det.
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte.
At han fik dig til at føle i live?
Han fik mig til at føle mig tryg.
Sådan en mand fortjener ikke at dø i arenaen.
Det er ikke din skyld, Cassia.
Han har fanget senatorens vrede.
Jeg troede, at ved at forlade Rom, ville han glemme mig -
- og vende sin opmærksomhed mod et andet stakkels offer.
Jeg så et blik i den mands øjne i aften, Ariadne.
Det samme, som jeg så i Rom.
Senatoren har jo aldrig rørt dig?
Kun fordi jeg forlod Rom, før han kunne.
Nu er Rom fulgt efter os til Pompeji -
- for at vende om på verden.
Du ved, hvordan man forbereder sig til kamp.
Jeg håber, hun var det værd.
Spild af god vin.
Kan du mærke det?
Det er guderne.
- De har en plan for os alle. - Muligvis.
Hvad mener du?
I aften så jeg manden, der myrdede min familie.
Guderne skånede mig muligvis af en årsag.
Romerne tog min familie fra mig for tyve år siden.
Om natten forsøger jeg at erindre deres ansigter uden held -
- men jeg ved, at guderne en dag vil genforene os.
Mit navn er Milo.
Atticus.
Dig ...
Den tunnel.
- Send Kelteren i den tunnel. - Skulle han ikke kæmpe mod Atticus?
- Du får nye ordrer. - Javel, hersker.
Og Atticus?
Han kæmper mod den store spartaner.
Han giver publikum en god forestilling.
Og Atticus slår ham og vinder sin frihed.
- Er det det, publikum vil se? - Hvad antyder du?
Tror De ikke, de hellere vil se en gladiator dø?
Især en død så pragtfuld som hans.
Stands.
Dig ...
Den vej.
Også dig, barbar.
Senator Corvus?
Lady Cassia.
Sid ved min side.
Sig mig ...
Nyder De sporten?
Mænd, der dræber hinanden for underholdning, er ikke en sport.
Over alt. De er nye alle sammen.
Jeg har ikke tid til dette. Hvad foreslår du?
- At vi aflyser legene? - Blot en udsættelse.
Dette amfiteater har holdt i 100 år.
- Det overlevede det store jordskælv. - Det er ikke sikkert.
Jeg vil ikke drages til ansvar for det, der kan ske.
Jeg tager det fulde ansvar.
Hvordan kan vi forvente, at Rom vil lade os genopbygge en hel by -
- hvis vi ikke kan iscenesætte et simpelt, blodigt skue?
Hent min bærestol! Jeg forlader byen i et par dage.
Fremad.
Stands. Lænk dem.
- Hvad er det her? - Dit store øjeblik, Atticus.
Din sidste dag i arenaen.
Jeg skulle kæmpe enekamp.
Giv dem deres våben.
Held og lykke, Atticus.
Vi, der skal dø, gør salut!
Ved Marcus Cassius Severus' patronat og for kejser Titus' storhed -
- husk da den store sejr af senator Quintus Attius Corvus -
- og hans udslettelse af det keltiske oprør.
Det keltiske oprør.
Deres store og noble sejr for Romerriget, senator.
Genåbningen af de nordlige handelsruter -
- nævnes som Deres største bedrift.
Jeg tænkte, De ville have æren af at åbne legene?
Severus, du smigrer mig.
Du kan stadig blive en fin romer.
Folket af Pompeji!
Må Jupiter og Venus velsigne Vinalia og ære disse lege!
Lad legene begynde!
Dette er ikke en kamp. Det er en massakre.
- Hvorfra ved du det? - Fordi jeg var der.
Kelterne trækker sig tilbage -
- og voldtager og nedslagter på vejen -
- og holder gilde med de uskyldige ofres kød.
Det er dette, I har trænet for!
Quintus Attius Corvus gav dem enhver chance for at overgive sig -
- men nåde var disse barbarer ukendt -
- og Quintus Attius Corvus -
- beordrede sine mægtige legioner, i kejserens navn, om at angribe!
Op med skjoldene!
- Kalder De dette for sport? - Nej, lady Cassius. Dette er politik.
Vi kan ikke holde dem!
Løb!
Severus, sådan mindes jeg det ikke.
Hvad er den slave for Dem?
Alt, De ikke er, senator.
Så burde det glæde Dem, at Deres far har givet mig sin velsignelse.
- Hvad? - Det har jeg ikke!
Han ved, at hvis han ikke gør det, fortæller jeg Titus -
- at Deres fader betvivler vores nye kejsers lederskab.
Titus får Deres familie hængt fra bymurene.
Milo!
Hvis jeg giftede mig med Dem ...
Hvis jeg gifter mig med Dem, skåner De så min familie?
Deres familie bliver min familie -
- under kejserens beskyttelse og alle de goder, der medfølger.
Senator!
Jeg knæler ikke for Roms banner! Jeg spytter på det!
Han kan lige vove!
Få en deling ind i arenaen. Nu!
Du havde ret, broder.
Alt, de lovede, er løgn.
Lev! Lev! Lev! Lev!
Hvad har De gang i? Sid ned!
Hvis De vil leve, sætter De Dem ned.
Nu!
Hvis De dræber ham nu med hundrede romerske pile -
- bliver han martyr for pøblen. Er det det, De vil?
At bringe en revolution med hjem?
Hvis De ombestemmer Dem, hvad vil man så sige i Rom?
De vil hviske bag Deres ryg, at De har en ulydig kone.
Kan Deres omdømme bære den svaghed? De kan ikke knække mig!
Jeg knækker Dem og De vil stå, sidde eller kravle, som jeg befaler!
Proculus, få din vagter til at føre hende tilbage til villaen og hold hende der.
Brylluppet bør være i Rom.
Folket af Pompeji!
Vulkanen taler!
Vulkanen påbyder, at denne mand er mesteren af Pompeji!
Den påbyder, at han er værdig til at stå ansigt til ansigt mod Roms storhed!
Store vulkan, vi hører dig og adlyder!
Proculus.
Vis de kujoner hvad der sker, når man udfordrer Roms storhed.
Med fornøjelse.
Kom så!
Hurtigere! Fremad!
- Hvad foregår der? - Rør hende ikke!
Cassia!
Ved senator Quintus Attius Corvus' patronat!
Mesteren af Rom, Marcus Proculus, helten mod det keltiske oprør -
- kæmper nu mod Pompejis nye mester, Kelteren -
- i enekamp!
Hil kejser Titus.
- Jeg kender dig. - Jaså?
Jeg beklager at måtte skuffe dig angående din hævn.
Giv slaven et bedre sværd.
- Klingen er sløv. - Jaså?
Lad os give dem en god forestilling.
Dræb ham! Dræb ham nu!
Nej!
Du er modig. Den ros skal du have -
- men ingen barbar kan blive en romers ligemand.
Hvad med tyve af os?
Nej! Vent!
Godt at se dig, broder.
I lige måde.
Aurelia.
Dræb ham.
Nej!
Jeg har besluttet mig for ikke at investere i din lille by.
Få mig til havnen.
Undskyld.
Flyt jer!
Du der! Kom her!
For min passage.
Lad ham komme om bord.
Vi skal af sted nu!
Gør klar til afgang!
Hjælp mig!
Du ...
Du må hjælpe os.
Du må redde Cassia.
- Hvor er hun? - I villaen.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal finde hende.
Det er vanvid! Vi skal til havnen og finde en båd!
- Bjerget slår os ihjel! - Hun risikerede sit liv for mig!
Hun risikerede alt for mig. Uden hende havde de dræbt os.
- Så tager vi af sted sammen. - Nej.
Du har din frihed, min ven. Hun er min.
Vi mødes ved havnen.
Ved havnen.
Giv mig nøglerne!
De har taget nøglerne.
Hvor er hun?
Vand.
Du kom tilbage efter mig.
Drik.
Tak, søster.
Se på mig!
Vi skal til havnen.
Dette er selvmord. Vend om!
Væk! Væk!
Dræb dem alle!
Ro, idioter! Ro!
Vend om! Vend om!
Min datter!
Det er verdens undergang.
Hvorfor lader guderne dette ske?
- Milo! - Atticus!
Jeg vidste, guderne ikke ville fange dig.
Nu ved jeg hvorfor.
- Vi skal af sted. - Havnen er væk. Vi må finde en anden vej.
- Vi skal mod syd til bakkerne. - Vi klarer det aldrig til fods.
Så skal vi derhen.
- Arenaen? Hvorfor? - Heste.
Mine forældre ...
Jeg henter hestene.
Lad være.
Hjælp din ven.
Atticus?
Romere over alt.
Lad os komme af sted.
Find dig hellere til rette. Der er lang vej til Rom.
Hvorfor gør De dette?
Fordi en slave ikke skal tage Quintus Attius Corvus' ejendom.
- Proculus, der er ikke plads. - Så ses vi i Rom.
Corvus!
Et tusind denarer til den, der bringer mig slavens hoved!
- Det er min kamp nu. Smut. - Atticus.
Hvert sekund bringer hende længere væk.
Vi ses igen, broder.
En barbar dør ikke som ligemand med en romer.
Lad os se, om en romer kan dø som ligemand med en gladiator.
Vær venlig.
Gladiatorer beder ikke!
Din kælling!
Vent! Vent! Hvem er du at gøre sådan mod mig?
Jeg er senator Quintus Attius Corvus!
Og hvad er det værd, senator Quintus Attius Corvus?
Du myrdede min familie, nedslagtede mit folk -
- og tag ikke fejl. Mine guder kommer efter dig.
Vent!
I må ikke efterlade mig her!
Vi, der skal dø, gør salut!
Jeg dør en fri mand!
Du må ride væk på ham.
Han er ikke hurtig nok. Han kan ikke bære os begge.
- Nej, jeg efterlader dig ikke! - Vi har intet valg.
Løb! Af sted!
Jeg vil ikke tilbringe vores sidste øjeblik på flugt.
Se væk.
Se på mig.
Se kun på mig.
www.HoundDawgs.org