Varje gång solen går upp börjar en helt ny dag.
Ett hopp om att allt ska bli bättre.
Men inte för mig. Jag heter Eep.
Och det här är min familj: Croodarna.
På djurhudarna och våra låga pannor ser ni nog att vi är grottmänniskor.
För det mesta håller vi till i vår grotta, i mörkret.
Vareviga natt och vareviga dag.
Hem ljuva hem!
Vi gick bara ut för att leta efter mat i en hård och fientlig värld.
Och jag försökte stå ut med min familj.
Det var bara vi kvar. Vi hade haft grannar.
Gortarna - mammut.
Horkarna - orm.
Erfarna - myggbett.
Throgarna - vanlig förkylning.
Och Croodarna, det är vi.
Vi hade överlevt tack vare pappa.
Han var stark, och han följde reglerna.
De som stod på grottväggarna. Allt nytt är farligt, nyfikenhet är farligt.
Att gå ut på natten är farligt. Allt som är kul är farligt!
Så hade jag det!
Men det här ska handla om hur allt blev annorlunda.
Vår värld skulle nämligen gå under.
Och det kunde inga av våra regler förbereda oss på.
Du ska ju vänta på min signal, Eep.
Bu!
- Vi har varit instängda i en evighet! - Tre dagar är ingen evighet.
- Med er känns det så. - Kom ner nu. Du är så... dramatisk.
Nej, Sandy, kom tillbaka.
Du måste lära dig att vänta på signalen. - Ugga!
- Vi går in igen. - Nu är ni ju redan ute.
- Jag väntar på signalen, pappa! - Kom ut, Thug.
Utan signalen vet jag inte att det är du.
Du ska veta att jag inte blivit uppäten.
Då ska väl inte signalen vara ett djurläte?
Jag tänker vänta.
Mamma, nu går vi!
Mamma?
- Än är jag inte död! - Inte än!
Tjockis!
Frukostgruppering.
Grottmänniskoaction!
Vi gör det snabbt, bestämt, tillsammans...
...och är aldrig orädda!
CROODARNA
Hurra, frukost!
Vems tur är det?
Vi singlar mormor.
Huvud!
Rumpa. Thunk får gå. Positioner.
Då så... Thunk, iväg med dig!
Iväg nu.
Tjusigt. Ta det till grottan.
Släpp lös lillan!
Ta dem, mamma! Gör det för Croodarna!
Gumman är nere! Ge igen, Eep!
Tack.
Eep!
Här!
- Får vi äta nu? - Du får vänta tills vi kommer hem.
Eep, bromsa.
Eep!
Nån som är hungrig?
Varsågod, Thunk.
- Förlåt, pappa. - Snabbmat!
Det gör inget, jag åt i förra veckan.
Tvåknogsvarning!
Skynda er!
Fort, med mörkret kommer döden.
Fullmåne. Tvättdags.
- Spring för livet! - Du också, mamma.
- Smutsen skyddar mig. - Du är full av myror.
Sandy krånglar minsann inte.
- Är hon fortfarande ute? - Hon vantrivs i grottan.
Kom tillbaka i morgon.
Hur kan hon vantrivas? Det är ju så mysigt.
Det är faktiskt lite mörkt, Grug.
Så himla mörkt är det inte. - Eep!
Jag måste stänga grottan.
Eep!
Jag kommer.
Skynda dig.
Eep! Kom nu!
- Det var nära ögat! - Jag var försiktig!
Vad gjorde du där uppe? Vad letade du efter?
Varför var du där? Varför vet du inte?
Sluta leta efter saker! Är man rädd så överlever man. Var aldrig orädd.
- Vad är det för mening med allt? - Va?
Vad gör vi här? Varför gör vi allt?
- Allt kan inte vara kul. - Inget är kul.
- Vill du vara snäll och komma ner? - Grug! Bort!
Varför måste hon ha en egen avsats?
- Hon behöver få vara ifred. - Hur länge då?
- Hon gör ju ändå inte som jag säger. - Det gör hon väl.
- Hon måste följa reglerna för att överleva. - Berätta en saga.
- Bra idé. - Vill ni höra en saga? - Ja!
Får jag låna den?
- Eep! Din gamla älsklingsnalle. - Den har jag inte lekt med på evigheter.
Sagan om nallen Krispy.
För länge sedan levde nallen.
Hon levde för att hon gjorde som pappa sa och levde med rutiner, mörker och skräck.
Hon var lycklig.
Men Krispy hade ett fruktansvärt problem.
Hon var väldigt...
...nyfiken.
Grug!
Och en dag när hon satt i ett träd -
- ville den nyfikna lilla nallen klättra upp i toppen.
Och knappt hade hon gjort det förrän hon såg något nytt...
...och dog! - Gjorde hon?!
Hon har kvar sin skräckslagna min än i dag.
Alltid samma slut.
Jag ska aldrig göra nåt nytt eller annorlunda!
Vässa tänderna nu och lägg er i en hög.
- Luft... - Du kan prata.
Jag är en människa, precis som du.
Nästan precis som du.
Hörru! Kan du sluta?
Det kittlas. Hörru!
Tyst! Jag får inte vara ute.
Eep är borta. Stanna i grottan.
Wow, vad stark du är.
Nej, den är min!
Den håller på att dö!
Jag är mörkrädd.
Ta fart!
Gör den som du säger?
Ja...
- Solen? - Nej... Elden.
Hejsan, elden!
Den lever inte.
Du sa ju att den höll på att dö.
Förlåt.
- Kommer den från samma ställe som du? - Nej, jag gör upp den.
- Gör åt mig! - Den kommer inte inifrån mig!
Gör det!
Det här gör du ofta.
Är du död?
Kan jag få din eld då?
Undan!
Kallt!
Tror du? Aktivera lyssningssnäckor.
Absolut. - Vi måste gå, tigertjejen.
Jag känner inte dig!
Jag heter Guy.
Och det här är Belt - kock, konversatör, navigatör.
- Och håller brallorna uppe. - Vad är "brallorna uppe"?
- Vem är du? - Eep.
Så här är det, Eep: Snart går världen under.
Jag kallar det för "Slutet".
- Hur vet du det? - Jag har sett det.
Först öppnar sig marken, allt rasar. Eld, lava.
Jag vill inte låta alltför dramatisk, men...
Allt som vi står på kommer att försvinna!
Vi måste upp på ett berg, det är vår enda chans!
Följ med mig.
Det kan jag inte.
Ta den här.
Hör av dig om du överlever.
Tack.
Hallå? Hörru!
- Pappa! - Är du skadad? Vad tog dig?
- Ingenting. Jag gick ut själv. - Vadå?!
Jag kan förklara...
- Jag får aldrig säga nåt. - Du har utegångsförbud.
- Eep! - Mamma!
- Vad har hänt, Grug? - Jag är för arg för att prata med henne.
- Eep! - Jag har hittat något alldeles nytt.
Nytt?! Det är inte bra!
- Vänta... - Stanna i dödsringen.
- Det var inte farligt. - Allt nytt är farligt.
- Han var snäll. - Va? "Han"?
Jag trodde det var ett vårtsvin, men det var en pojke.
Det brukar vara tvärtom.
Eep har ett pojksvin!
Det var en pojke! Ni ska få se...
- Vad är det med er?! - Den var farlig.
Den var vacker! Det här är farligt!
- Aj, min näsa! - Nu får det vara nog!
Nu stannar du i grottan tills du har blivit äldre än... hon!
Va?!
Du kan inte hålla mig inlåst hela livet!
Det var det här han sa.
In i grottan!
Fort!
Akta er!
Stanna!
- Är alla oskadda? - Ja.
Grug, grottan...
Den är borta.
Nej.
Det här måste ni se.
- Vi går dit! - Nej, ingen går någonstans.
Vad sa pojken mer?
Grug...
Stanna inte!
En, två, tre, fyra, fem...
sex
- Var är vi någonstans? - Jag vet inte.
Nere. Längre ner.
Och vi kan inte gå hem samma väg.
Vad är det?
Nej, kom hit!
Vi måste söka skydd.
Vi måste hitta en grotta. Kliv i mina fotspår.
Håll er tysta. Om vi har tur så har inget stort sett oss.
Vänta.
Fortsätt.
Vänta.
Fortsätt.
Vänta!
Vänta.
Fortsätt.
Vänta.
Fortsätt.
Vänta.
Fortsätt.
Pappa... Letar vi efter en likadan grotta?
För om jag skulle välja en ny grotta...
...så skulle jag välja en mindre grotta.
Vänta.
- Pappa... - Det här tar jag hand om.
Ge dem vad de tål, pappa!
Härligt.
Spring inte in i deras knytnävar.
När du är klar måste vi gå.
Just det, mig klår ni inte!
Upp i trädet!
Grotta! Spring!
Fort!
En tunga - häftigt!
Okej... En, två, tre, fyra, fem... sex.
Och sju...
...om vi ska räkna mördarkatten.
Den är mörkrädd!
Det är ju vi också...
Dödsring!
Eep!
Grottisar!
Grottmänniskor! De är som djur!
Ser du de låga pannorna?
De stora, primitiva tänderna?
Den rikliga kroppsbehåringen... Den har svans!
Blunda, jag måste döda dem.
Nej! Det hjälper inte. Det är min familj.
- Han håller i solen! - Nej, det heter "eld".
- Var kom den ifrån? - Han har gjort den.
- Gör åt mig! - Den kommer inte inifrån honom!
Du är precis som din dotter.
Nu är han trasig!
- En lillsol! - Akta, vi vet inte vad den vill.
Nu sätter vi oss och väntar på solen. I morgon ska vi hitta en ny grotta -
- och låtsas att det här aldrig har hänt. Visst är det kul?
Rör honom inte, vi vet inte var han varit.
- Sandy gör illa elden! - Man får inte leka med elden.
- Vilken gulleplutt... - Akta!
Nej!
Den tycker om mig... Den bits!
Thunk! Göm dig i det höga, torra gräset!
Sluta, jag är bara nio! Aj!
Fler småsolar!
- Hejsan. - Din pappa försöker döda mig.
Ja, men det får han inte.
Bort med er!
Ät upp!
Dö!
Jag vann!
De är inte så otäcka när man känner dem.
Vilka är ni?!
Åh, förlåt. Vi är Croodarna!
- Och vad heter du? - Guy.
Hej, Guy!
Wow! Det ser ut som trolleri... och luktar mat.
Nej, ät inte - det är nåt nytt!
Vi överlevde!
Ät mer.
Var är Guy nånstans?
- Och vart ska du? - Högre upp, världen går under!
Det har redan hänt. Vår grotta förstördes.
Det var bara början på slutet. Slutet på slutet är nära.
Eep, släpp!
Han får inte gå! Tänk om vi inte hittar nån grotta innan solen går ner.
Tänk om det tar några dar.
Tänk om fåglarna kommer tillbaka!
Vi behöver elden, dumskalle!
Du får stanna hos oss tills vi hittar en grotta.
Va?! Nej, jag vill inte vara med!
Släpp mig. Jag har en dröm, ett kall, en mening med livet!
Inte nu längre.
Nu vet jag - vi går till berget där borta.
- Det är för långt. - Pappa vill absolut ha en grotta.
- Det finns grottor där. - Har du varit där?
Det är ett berg! Det är tryggt, med grottor, vatten och pinnar.
Jag kan få en egen pinne!
Ja! Pinnar och grottor, massor av pinnar!
Tyst!
Vad läskig den är.
Lugna ner dig, det är bara Belt.
Jag har bestämt mig. Vi ska till... det berget.
Fråga inte varför, det känns bara rätt.
Vi har aldrig gått så långt.
- Det orkar nog inte mina fötter. - Jag kommer att dö på vägen.
Då gör vi det.
Hela familjen tillsammans på färd genom landet.
Vi får umgås med varandra, berätta sagor, skratta.
Det kommer att svetsa oss samman!
- Ta bort henne! - Se henne inte i ögonen, har jag sagt.
Se dig för om du ska vifta med armarna!
Vad kul, vår allra första resa!
Jag sliter ut tungan på dig!
Nu slutar ni kivas, annars vänder vi och går tillbaka!
- Pappa, jag är kissnödig. - Du får hålla dig.
Ta ut det där ur munnen, Sandy.
Jag är fortfarande kissnödig.
Kissa bakom en av de knöliga sakerna.
- Nåt bet mig! - Rätt åt dig.
- Får jag bära honom nu? - Nej.
- Nu, då? Nu, då?! - Nej.
Du kan tjata hur mycket du vill. Nej, nej och åter nej!
- Jag tänker inte dö på tom mage. - Vi är trötta!
- Vi äter när vi kommer fram. - Det tar för lång tid!
Jag ska ta en munsbit.
Låt bli, du blir knivhuggen! Han är ett husdjur, inte mat.
- Vad är det? - Djur man inte äter upp.
Såna kallar vi för "barn".
Man ska inte ha husdjur, det är konstigt och fel och...
- Mat! - Nej!
Där!
Allt blir bättre med mat! - Visa din jägarmin nu.
Du har fortfarande utegångsförbud.
Jag har ont i fötterna.
- Aj! Du verkar spänd. - Nej!
Arga flickan vill också vara med.
Jag var inte förberedd.
Jag kommer, Thunk!
Varför gör du så här?
- Vad gör de? - Jagar.
Vad håller de på med?
Du kan väl lägga ett nytt ägg!
Nu retas du bara.
Vilka är sugna på skorpion?
Vad hände med ägget och fågeln?
Han kom undan, men när fågeln tryckte ner mig -
- tog skorpionen tag i mig -
- och nu har vi mat.
Det räcker inte! Jag vill ha mer!
Hon äter väl inte upp mig?
Du är för mager. Hon skulle välja...
- Mamma! - Hon vägrar släppa!
Hämta en pinne! Ta bort henne!
Låt bli mig! Ditt sjuka monster!
Fort, in med käppen i munnen!
Håll i henne, slå henne med en sten.
Ugga, slå på benen.
- Varför rullar du bort? - Jag vill bara ha nåt att äta.
Det finns jättemycket insekt!
Snälla!
- Du får jaga med mig. - Får jag?
Vänta inte på mig! Glöm mig inte.
Nu kan du släppa.
- Vad är det? - En fälla.
- Hur fungerar den? - Så här...
Hur länge har du varit ensam?
Och vad ska vi göra?
Är du bra på teater?
Du är riktigt duktig.
Jag... Förlåt.
Flytta lite på armen.
Den klev inte i fällgrejen.
Jag märkte det!
Var är Eep?
Hon är fantastisk.
Eep!
Nej, pappa!
Vad jättegott!
- Det verkar inte bli några rester. - Vad är det?
- När det blir mat över. - Det har vi aldrig haft.
- Vad sägs om en saga? - Bra idé.
- Vill ni höra en saga? - Ja!
Det var en gång en liten tiger...
...som bodde i en grotta med sin familj. De hade många regler -
- men den viktigaste och enklaste var att inte lämna grottan på natten.
Och dörren var så tung att det borde vara enkelt att komma ihåg!
- Busenkelt! - Eller hur?
Men när alla låg och sov smet hon ut ändå.
- Nej! - Jo!
Och då blev grottan förstörd -
- och alla blev tvungna att gå vrållångt med nån skummis -
- och... dö!
Slut.
Wow, vilket oväntat slut! Så slutar aldrig mina sagor.
Ja! Två sagor!
Okej då, men den är inte lika bra som Grugs.
Det var en gång en väldigt vacker tiger.
Hon bodde i en grotta med sin familj.
Hennes föräldrar sa: "Du får gå vart du vill" -
- "men aldrig gå nära stupet för då kan du ramla ner."
Och dö! Bra saga.
Men när ingen såg henne...
...gick hon nära stupet...
...för ju närmare kanten hon kom, desto mer hörde hon och såg hon...
...och kände hon.
Och till slut stod hon ända framme vid kanten.
Hon såg ett ljus.
Hon lutade sig fram för att röra det...
...och halkade.
Hon föll... och flög.
- Vart flög hon? - Till i morgon.
- Ett ställe med otaliga solar i skyn. - Vad ljust!
Inte som i dag, eller i går. Ett ställe där allt är bättre.
I morgon är inget ställe. Man kan inte se det.
Jo då, det är det. Jag har sett det.
Och dit ska jag.
Vi ska blunda och sova.
Och när vi vaknar ska vi hitta ett ställe med allt vi vill ha.
- I morgon? - En grotta.
- Det höll på att sluta illa. - Jag hade allt under kontroll.
Vi måste gå fortare. Kan ni verkligen inte gå i lite snabbare takt?
Har du tid ett tag? Hur kunde tigern flyga?
Jag berättar bara saker utanför stocken.
Det tar jag hand om.
Thunk... Du har en spindel i ansiktet.
Oj.
Han är lös!
Kliv inte på de konstiga spetsiga stenarna.
De här?
- Kliv inte på dem! - Kliv åt sidan, flickor.
Hör ni inte vad jag säger?!
Man kan inte gå på dem!
Kom tillbaka!
Nu är våra överlevnadschanser borta.
Och vår stock!
Då så...
Aj, aj, aj!
Det gör inte mindre ont om man hoppar.
Gå inte på händerna!
Kom nu.
Jag kan hjälpa er, men då måste det bli en del förändringar.
Inga fler åkturer i stocken. Släpp stocken.
Sparka bort den.
Längre.
Var det nödvändigt?
Okej, du som är så smart, vad gör vi nu, då?
Snälla fiskar.
Nu får du titta.
- Vad snygga! Var är mina fötter? - De är kvar.
- Vad tung du är. - Tycker du?
Tack.
Hallå där!
Okej. Ingen skada skedd.
Skorna är helt fantastiska. Var får du alla idéer ifrån?
Jag kallar det för "hjärna". Där inne finns idéerna.
Pappa, jag har ingen hjärna.
Vi har klarat oss utmärkt utan hjärna.
Grottmänniskor behöver ingen hjärna, vi har de här!
Det är bara veklingar som har idéer.
Nu går vi till berget!
Vad snygga de var!
Ät inte upp mina fötter.
Hur kunde tigern flyga?
Hon hoppade upp på solen och följde den till i morgon.
Nej, nej, nej.
Hej, pappa!
Hej då, pappa!
Ni har väl sett regn?
Vi har inte sett mycket.
Det ser farligt ut.
Det säger du om allt!
- Akta dig. - Ska jag? Okej.
Nej, nej, nej... inte bra!
Då säger björnen: "Din grotta? Jag har slängt in ben här sen förra veckan!"
- Vilken skojig saga! - Inte saga - rolig historia.
- Vad är "rolig historia"? - Att hitta på nåt för att få skratta.
En till dig, en till dig och den här är till dig.
Okej... nu räcker det!
- Varför ska barnen ha egna snäckor? - För att kunna kalla på hjälp.
Ska vi gå skilda vägar?!
Det går fortare om vi provar flera vägar!
Croodar håller ihop. Ditt sätt är farligt.
- De klarar det. - Ja!
Nej, nej, nej. Det är min uppgift att skydda er.
Det är jag som bestämmer och vi ska inte gå skilda vägar.
Bara ni två. Och hör sen!
Hallå!
Är alla oskadda?
Vi klarade oss!
Jag är skraj. Säg vad jag ska göra.
Stanna där, jag kommer!
Nej, det tar för lång tid. Fortsätt bara, så kommer vi ut.
Pappa?
Ja. Okej.
Var aldrig orädd.
Ni klarar det!
Det ordnar sig...
Jag svimmar!
Sandy!
Ge mig en till.
Du tappade de här.
Följ med mig.
Apport!
- Hallå... - Mormor?
Mamma?
Grug?
Jag hämtar honom.
Duktig pojke! Vad duktig du är!
Du behöver ett namn. Du får heta Douglas.
Kan du göra konster? Rulla runt! Rulla runt, Douglas.
Duktig pojke, Douglas!
Jag var förälskad en gång. Han var jägare, jag var samlare.
Det blev skandal.
Vi matade varandra med bär, vi dansade.
Sen slog pappa honom med en sten och gav mig till er morfar.
Croodar!
Kom ner!
Det är ingen fara. Guy är med dem.
Jaså, det är han!
Tack snälla du för den mycket intressanta informationen!
Nu går jag upp.
Du kan väl också komma när du har slutat tjura!
Sovhög?
Vill ingen höra en saga?
Ingen alls?
Och då sa Torg: "Känner till det? Det var jag som ritade det!"
Helt obegripligt.
Jag vet att det har varit jobbigt för dig, men de har aldrig haft så roligt.
Tack ska du ha.
Jag vill visa något för er.
Otaliga solar.
Varje sol som passerar vår himmel hamnar där uppe.
I morgon.
Där är vi trygga.
Jag följer med Guy.
Nej. Inte min lilla flicka.
Följ med.
- Jag kan inte lämna Grug. - Det är du ensam om. Jag följer med!
Grug kan inte skydda oss, han har inga idéer!
Det är inte sant. Tänk bara på den där gången när han...
Om han fick en helt egen idé...
...så skulle jag dö av chocken!
- Grug... - Pappa!
Han är ju stor, hur kan han bara försvinna?
Vi frågar den fula tanten om hon har sett pappa.
Jag har inte sett honom.
Vad håller du på med?
Jag var uppe hela natten för jag fick massor av idéer.
- Är det en orm? - Ett mycket bättre bälte!
Det drar åt sig självt!
- Vad har du på huvudet? - Han är desperat.
Jag kallar det för "peruk".
Och den här grejen kallar jag för "kärra".
Bra mycket snabbare än skor!
Häng med nu!
Jag vill också ha en kärra.
Att måla är ute.
Det här kallar jag för "foto".
En gång till, jag blundade.
Det här är "solbrillor".
Solen sticker inte i ögonen längre. Var får du allt ifrån?
Eftersom jag inte har nån hjärna så kommer idéerna från magen -
- och går upp i skallen.
Grug, vi måste gå nu!
Jag har idéer och tankar!
Det här kallar jag för "flyttbart hem". Bra, va?
Det här är en "gunggrej"!
- Mamma... - Ja, det är inte bra.
Jag tycker nästan synd om honom.
Nej då.
Varför gör du så här?
Om jag har idéer...
...som Guy...
...så kanske Eep skulle lyssna på mig och inte vilja följa med Guy.
Åh, Grug... Är det det allt handlar om?
Och så trodde jag att din mamma skulle dö... Två flugor i en smäll.
Vi är framme!
Wow!
Grotta! In fort!
Fort! Fort!
Nej!
- Inga fler grottor. - Va?
Vi ska rida på solen till i morgon med Guy!
Tänker ni göra det allihop?!
Thunk?
Förlåt.
- Du måste sluta oroa dig för oss. - Det är min uppgift att följa reglerna!
- De gäller inte här! - Vi har överlevt!
Men vi har inte levt, bara inte dött! Det är skillnad.
Ni måste lyssna på mig.
Då hade vi varit döda nu!
Nu måste vi följa med Guy.
Guy!
Spring.
Det här är meningslöst! Vi har inte tid. Du är irrationell och kontraproduktiv!
Krångliga ord gör mig arg!
Motåtgärder!
I morse var du annorlunda - du hade idéer, du var modern.
Jag är grottmänniska!
Vad är det för gegga som räddar dig?
- Tjära. - Jag måste tillbaka.
Kämpa inte emot.
Sluta!
Ingen överlever det här.
Tro mig.
Jag vet.
- Din... - Familj. Ja.
Jag beklagar.
Jag var liten när det hände.
Det sista mina föräldrar sa var: "Göm dig inte."
"Lev."
"Följ solen."
"Du kan ta dig till i morgon."
Du följde ljuset.
Min dotter är som du.
Nej, hon är som du.
Hon älskar dig men glömmer säga det.
Precis som du glömmer att säga det åt henne.
Jag har väl bara haft fullt sjå med att hålla dem vid liv.
Det är ju det pappor gör.
Just det.
Men det kan vi inte göra om vi är här. Vi behöver en av dina idéer.
Det klarar du.
Belt! Aktivera nödidégeneratorn!
Nu vet jag!
Oj...
Ja, men han gör så gott han kan.
Där är han.
Belt. Romantik, drama, ärlighet. Jag vill bli rörd.
Han har sett oss. Ge järnet!
Han kommer inte. Den ser inte rädd ut.
Rädd? Det kan jag. Hit med pinnarna!
Släpp inte!
Ja! Du lyckades!
- Grug! - Vi klarade oss!
Ja... Vi klarade oss.
Grug, du får bestämma.
Ta oss till i morgon.
Skynda er! Vi klarar det!
Du hade rätt.
Där är solen!
Vi kan åka på den till i morgon!
Spring!
Jag förstår inte.
Solen var ju här!
Vi måste tillbaka till grottan. Fort!
Håll ihop. Skynda er.
Håll mig i handen. Kom nu, Thunk. Vi måste hålla ihop...
Grug, vad är det med dig? Vi dör om vi stannar!
Hör på nu...
Vi måste tillbaka till grottan.
Inte mer mörker.
Inte gömma sig mer.
Inte fler grottor.
Varför är vi här?
För att följa ljuset.
Jag kan inte förändra mig. Jag har inga idéer.
Men jag är stark.
Och just nu är det allt som behövs.
Vi vet ju inte om det finns något där!
Det är för riskabelt!
Det är en chansning.
Jag chansar gärna.
Jag har velat kasta bort dig från allra första stund.
Det var ett skämt, va?
Vad är "skämt" för nåt?
Han klarade det!
Han klarade det.
Nu är det din tur.
Du följer inte med...
När du lyckas, har jag också gjort det.
Du gjorde rätt.
- Mormor... - Inget känslopjunk. Släng iväg mig, bara.
Vänta lite. Du förvånade mig i dag...
...tjockskalle.
Jag överlevde!
Nu är det dags.
Nej. Jag har så mycket jag vill säga.
- Jag hinner inte ställa allt tillrätta. - Det kan jag göra.
Det känns skönt.
Vad kallas det?
Jag funderar på att kalla det för "kram"...
...men du får kalla det för nåt annat om du vill.
Nej, jag tycker om "kram".
Jag älskar dig.
Jag...
Pappa...
Jag är rädd.
Var aldrig rädd.
Där! Jag ser honom!
Jag lyckades!
Undan!
De är i fara.
Jag kommer!
Hur ska jag ta mig över? Jag måste tänka.
Vad skulle Guy göra? Vad skulle Guy göra?
Vad skulle jag göra?
Håll.
Jag... har...
...en... idé!
Spring!
Ja!
Douglas? - Honom känner jag!
Håll i er!
Det är för farligt här.
Jag säger åt henne.
Jag sa det aldrig.
Om pappa var här nu, skulle han säga...
Flytta på er!
Vad likt det lät.
Flytta på er!
- Han lyckades! - Han åker på solen.
Men inte vidare bra. Akta er!
- Pappa! - Grug!
Var är faran? Vem blåste i snäckan?
Jag älskar dig också!
En, två, tre, fyra, fem...
sex
...och sju!
Och en halv.
Och åtta.
- Nio. - Douglas! - Du räddade honom!
Man måste ju få ha husdjur.
Jag har visat mig vara kattmänniska.
Fy!
Det här måste ni se.
Dit måste vi gå.
Det här är jag. Jag heter Eep.
Och det här är min familj: Croodarna.
Som ni ser på solbrännan och husdjuren så är vi inte grottmänniskor längre.
En gång till, jag blundade.
Världen är fortfarande väldigt hård och fientlig...
... men nu kommer vi att överleva...
... för att vi ändrade på reglerna som fick oss att leva i mörker.
Och för att pappa visade att alla kan förändras.
Släpp lös lillan!
I alla fall lite grann.
Så nu bor vi här ute...
... där vi kan följa ljuset.
SLUT
Översättning: Jennifer Warrender Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Hansi Mandoki