Oho... Lunta oli vain vähän kun menimme sisään.
Tosi kaunista.
Tuo riittää jo!
Sormet ovat ihan tunnottomat.
Kiitos.
Meat Loaf...
Et voi pitää tästä laulusta.
Sammuta se.
Nain mauttoman miehen, lopeta jo!
Rakastat sitä, myönnä pois. - Lopeta!
Rakastat tätä laulua. - Voi, Leo...
Minulla on teoria, jonka mukaan autossa tulee varmasti raskaaksi.
Mitä?
Minullakin on teoria.
Teoriani liittyy hetkiin.
Törmäyshetkiin.
PERUSTUU TOSITAPAHTUMllN
Teoriani mukaan nämä törmäyshetket -
voimakkaat välähdykset, jotka mullistavat elämämme -
määrittävät lopulta meidät.
NELJÄ VUOTTA AIKAISEMMIN
Kiitos. - Seuraava.
Yksi kaikkien aikojen suosikkihetkistäni.
Unohdit lupasi.
Tulen tänne kahden tunnin jonon takia. Lupa on pelkkä bonus.
Taideinstituutti... Oletko töissä siellä?
En, olen opiskelija.
Minä olen Paige. - Anteeksi. Leo.
Kiitos tästä, Leo.
Huomasin muuten ihan viattomasti -
että meillä on sama AP-alue.
Ihanko totta? - Kyllä.
Sinulla on hyvä havaintokyky. - Totta.
Mikä on AP-alue? - Asukaspysäköintialue.
Sehän kuulostaa läheiseltä. - Totta.
Minusta me olemme ansainneet käydä yhdellä.
Kun kerran alueemmekin ovat samat.
Selvä. - Niinkö?
Selvä on sitten.
Sinun jälkeesi.
Valitse käsi. - Tuo.
Sanokaa jos haluatte muuta.
"Nenääsi varten. Päätäsi varten."
"Sydäntäsi varten."
"Myöhemmin käytettäväksi."
Pieraisitko sinä? - En.
Ehkä vähän.
Tuo on tosi sairasta.
Ja silti romanttista.
Olen niin rakastunut sinuun, että se on ihan hullua.
Vaimollanne on kallonsisäinen verenvuoto.
Aivovamman saaneet potilaat pidetään koomassa -
jotta aivot saavat toipua turvotuksen laskiessa.
Sitten heidät herätetään vähitellen.
Jokainen meistä on kaikkien kokemiemme hetkien summa -
kaikkien tuntemiemme ihmisten kanssa.
Niistä hetkistä muodostuu historiamme.
Kuin ikioma muistojen hittilista -
jota soitamme yhä uudelleen mielessämme.
Eikö sinulla ole nälkä?
Hei. Mitä sinä teet? - En mitään.
Etkö? Mikä tuo on? - Ei mitään.
Ruoka on valmista! Jos ruokit sitä kirppusäkkiä, se palaa.
Olen allerginen. - Kuten väität olevasi allerginen korianterille?
En pidä siitä. - Et silti ole allerginen.
Ostin mansikoita torilta. - Ruokaostokset ovat paha merkki.
Silloin asia on selvä. - Pidän Paigesta. Hän on kuin maskotti.
Kiitos... kai. - Mieluummin hän kuin se hilleri.
Hänen kahvinsa on hyvää. Pidetään hänet. - Kiitos.
MUUTA?
Mitä tuo oikein tarkoittaa?
Mitä minä sanoin? - Kyllä.
Lupaan auttaa sinua rakastamaan elämää.
Olen hellä sinulle -
sekä kärsivällinen rakkaudessa.
Puhun kun sanoja kaivataan ja vaikenen tarvittaessa.
Ymmärrän että olemme eri mieltä samettikakusta.
Ja elän sydämesi lämmössä kutsuen sitä kodiksi.
Asetit riman aika korkealle.
Kirjoititko vihkivalasi ruokalistaan? - Kyllä. Miten niin?
Lupaan rakastaa sinua kiihkeästi -
kaikissa muodoissasi, nyt ja ikuisesti.
Lupaan etten ikinä unohda, että tämä on ainutkertainen rakkaus.
Ja tiedän aina syvällä sisimmässäni -
että vaikka haasteet voivat erottaa meidät -
löydämme aina keinon olla yhdessä.
Tahdotteko ottaa toisenne aviopuolisoiksi? - Tahdon.
Tahdon.
Illinois'n osavaltion minulle suomin valtuuksin...
Vartijat... Julistan teidät avio- puolisoiksi ja parhaiksi ystäviksi.
CHICAGON TAIDEINSTITUUTTI
Minulla on yksi teos. Vain yksi.
Se ei onnistu. Minä en...
Voi luoja... - Hyvin se menee.
Minun pitää ilmoittaa heille, etten pysty siihen.
Mennään sänkyyn.
Tule nyt, tiedän että haluat sitä. - Älä...
Älä! Lopeta!
Lopeta! - Hyvä on.
Tuo edistyy hyvin.
Tiedän ettei se ole valmis, mutta näen jo sen tunnelman.
Ihan kuin siinä olisi pimennysverho.
Ja kilpaileva valoelementti on tuossa.
Se on abstrakti, mutta minusta siinä on jo nyt voimaa.
Mitä? - Sinä rakastat minua.
Niin rakastankin. - Tiedän sen.
Tämä nimittäin on minun teokseni ja tuossa on ylimääräiset.
Säästän ne nyt.
Hetki täysin fyysistä, henkistä -
ja kaikkea muutakin rakkautta.
Älä mene liian lähelle. Hän on vähän pökerryksissä -
joten annetaan hänen olla rauhassa.
Hei.
Ihanaa nähdä sinua.
Paige? Ei ole mitään hätää.
Olet sairaalassa. Olit autokolarissa.
Löit pääsi, mutta olet kunnossa. Pidimme sinut unessa.
Miten sinä voit?
Päähän sattuu.
Se on ihan normaalia. Haen sinulle lääkettä.
Loukkaantuiko joku muu, tohtori?
Paige, kai tiedät kuka minä olen? - Tiedän.
Olet minun lääkärini.
Olen sinun aviomiehesi.
Paige?
Tilanteen piti olla hyvä. - Aivovammat ovat hankalia.
Kudosten paine kalloa vasten voi aiheuttaa vammoja.
Vammoja? Hän ei muista minua.
Turvotus voi aiheuttaa sekavuutta ja muistihäiriöitä.
Mitä? - Se on ihan normaalia.
Se on siis minun teoriani.
Nämä törmäyshetket määrittelevät meidät.
En koskaan ajatellut sitä, että mitä jos jonain päivänä -
et pysty enää muistamaan niitä?
Hei. - Mitä sinä puuhaat?
Nukun. - Aivan.
Toin sinulle vaatteita. - Kiitos.
On vähän nälkä. - Selvä.
Tule.
Halusin vain tarkistaa pari asiaa minusta. Tai meistä.
Olemme siis naimisissa. - Kyllä.
Ja minulla on outo kampaus. - Ei nyt sentään.
Käytit mieluummin kaiken ajan ateljeessasi.
Ateljeessani? Miksi minulla on ateljee?
Olet taiteilija, kuvanveistäjä. Todella hyvä.
Teet neljä teosta Tribune Towerin aulaan, mikä on iso juttu.
Kaikki halusivat sen työn -
mutta MCA: n 12 x 12 -näyttelysi oli niin hieno, että sait sen.
Entä oikeustieteen tutkintoni?
Eikö minulla ole sitä? - Pari opintopistettä taisi puuttua.
Halusin taiteilijaksi viimeksi lukiossa.
Pidä sitä hyvänä asiana. - Pahaa aivovammaa?
Olet idiootti.
Hän ei muista, mitä kaikkea typerää teit.
Aloitat alusta. - Olen huolissani.
Miten hän muistaa rakastavansa sinua?
Hämmästyin hänen valinnastaan. - Olet entistä pahempi.
Te olette loistava tukijoukko.
Mitä jos hän ei muista minua? Mitä minä sitten teen?
Kyllä hän muistaa sinut. Ja meidät.
Me olemme hänen perheensä.
Olet ihan oikeassa.
Vaimoni Paige Collins oli tuossa vielä eilen.
Hänet siirrettiin VIP-kerrokseen. - Kuulostaa kalliilta.
Se on lahjoittajan siipi. Hissillä toiseen kerrokseen ja oikealle.
Pitkäaikaismuisti toimii -
ja uskon muistin paranevan ajan myötä.
Herra Collins, hyvä että tulitte.
Tämä tuntuu omituiselta. Olen Leo, Paigen mies.
Tiedätkö miten hämmentävää oli kuulla muualta -
että tyttäremme on ollut viikkoja tehohoidossa tietämättämme?
Sinun olisi pitänyt soittaa. - Anteeksi.
Etkö ole koskaan tavannut vanhempiani? Minkä takia?
Mitä seuraavaksi tapahtuu, tohtori?
Olisi hyvä palata normaalielämään mahdollisimman pian.
Paige alkaa käydä neuropsykologin luona.
Varmistan että hän saa parhaan mahdollisen hoidon.
Huolehdin sinusta. - Äiti laittaa huoneesi kuntoon, otan vapaata.
Ei millään pahalla, koska arvostamme tarjousta -
mutta lääkärin mukaan Paigen pitää palata normaalielämään.
Se tarkoittaa elämää minun kanssani. - Hän ei muista sitä.
Lääkärihän sanoi niin.
Hän sanoi, että Paige voi muistaa sen.
Hän voi tulla kotiin ja toipua tuttujen seurassa. - Ja rakkaiden.
Haluamme Paigen parasta.
Ette kysy sitä häneltä. - Mutta...
Lakatkaa kiistelemästä!
Asiaa ei tarvitse päättää nyt.
Menkää kotiin lepäämään. Se tulee varmasti tarpeeseen.
Miten et ole tavannut perhettäni?
Et ole puhunut heidän kanssaan vuosiin.
Miksi lakkaisin puhumasta perheelleni?
Se tapahtui ennen meitä. - Emmekö me puhuneet siitä?
Ei, kyllä me puhuimme siitä. - No?
Halusit muuttaa tänne ja opiskella taideinstituutissa.
Isäsi vaati, että jatkat lakiopintoja.
Hänellä oli aika jyrkkä mielipide asiasta.
Se vain paheni siitä eteenpäin.
Muistan että olin oikeustieteellisessä -
ja kihloissa Jeremyn kanssa.
En minä tiedä...
Paige! Kulta...
Juuri nyt olisi parasta -
jatkaa elämää minun kanssani.
Lääkärin mukaan se auttaisi toipumista.
Enhän minä tunne sinua.
Pitäisikö hypätä autoon ja asua sinun kotonasi?
Se on meidän. - Mikään ei kerro rakkaudesta.
Entä avioliitto? - Siihen voi olla monia syitä.
Mitä esimerkiksi? - Oleskelulupa.
Olen Cincinnatista.
Pidinkö minä päiväkirjaa? - Et tietääkseni.
Hän ei kai löytänyt tämän parempia.
Se kelpaa hyvin. Lähdemme vain kotiin.
Se on kamala. - Paige?
Kuulin että lähdet täältä vihdoin. - Niin kuulemma.
Et saa ajaa ennen kuin annan luvan.
Muuten tapaamme vasta 4 - 6 viikon kuluttua.
Kiitos paljon. - Kiitos kaikesta.
Lähdetään. - Odottakaa. Minulla on viesti ennen onnettomuutta.
Halusit todisteita. - Kuunnellaan se sitten.
Hei, kulta. Anteeksi että olen vielä ateljeessa.
Kaipaan sinua niin, että veistokset näyttävät sinulta.
Mitä teet illalla?
Kaipaan vähän Leo-aikaa, mikäli ymmärrät.
Soita minulle.
Rakastan sinua.
Kuunnellessani sen nyt tuntuu siltä, ettei se todista mitään.
Ei, se on söpö viesti.
Kuulostan... onnelliselta.
Mieti asiaa.
Lopetit opinnot, purit kihlauksen ja muutit tänne.
Teit ne päätökset kauan ennen kuin tapasit minut.
Sinun tulee kunnioittaa niitä päätöksiä ainakin toistaiseksi.
Se on virhe, Paige.
Lupaan huolehtia hänestä.
Lähdetään kotiin.
Tehdään tämä yhdessä.
Voisin kai kokeilla sitä -
nähdäkseni auttaako se muistin suhteen.
Voin aina tulla kotiin, jos muutan mieleni.
Täytyyhän avioliittoon olla jokin syy.
Tukesi on varovaista. - Se kelpaa silti minulle.
Näytän ihan omituiselta.
Minusta sinä näytät hyvältä.
Missä me asumme? - Pohjoispuolella.
Kuka on presidentti? - USA: nko?
Obama. - Se senaattori vai?
Niin. Äänestit häntä. - Äänestinkö?
Tervetuloa kotiin.
Sinun jälkeesi.
Yllätys!
Ihanaa nähdä sinua.
Kävimme sairaalassa joka päivä.
Joka päivä. - Meillä oli ikävä sinua.
Oletan että me olemme läheiset. - Minä olen Sonia.
Tässä on poikaystäväni Kyle. - Hei, Paige.
Tässä on Jim. - Näytät hyvältä.
Ja Lily. - Kuntoilitko sinä sairaalassa?
Ja Josh. - Minä... Anteeksi nyt.
Kiitos kun tulitte. Sääli että se päättyi näin pian. - Ei se mitään.
Oletko kunnossa? - Mitä luulisit?
Tiedän että se on raskasta. - Ei...
Raskasta olisi se, että tulen kotiin -
vieraaseen asuntoon miehen kanssa, jota en tunne.
Se olisi ollut raskasta.
Mutta kun tulee lisäksi kotiin, joka on täynnä ihmisiä -
nykimässä ja halaamassa minua, itkemässä -
ja puhumassa asioista, joita en muista. Se ei ole raskasta.
Se on ihan täyttä paskaa. - Olet oikeassa.
Tänne piti tulla vain pari ihmistä. - Mene pois.
Paige, olen pahoillani... - Etkö tosiaankaan jätä minua rauhaan?
Anteeksi. - Anteeksi.
Totta kai minä lähden.
Anna anteeksi.
Voi ei... Äiti tappaa minut.
Huomenta. - Huomenta...
Mitä? - Et koputtanut!
Se on tapa, anteeksi. Olet nähnyt sen ennenkin.
Tämä ei ole hauskaa. Sinun pitää koputtaa. - Anteeksi.
Näytät kivalta. - Niinkö?
Tämä on ainoa vaatteeni, jossa viihdyn.
Se on oikeastaan minun.
Ei se haittaa.
Mitä? Katsot minua kuin eläintarhan eläintä.
Anteeksi. Tämä on outoa minullekin.
Onko aamiainen aina tällainen? - Se on anteeksipyyntö eilisestä.
Se oli typerää, en ajatellut. - Olen pahoillani, minä...
En halua, että huolehdit minusta. Elä normaalia elämääsi.
Käytkö töissä? Onko sinulla työpaikka?
On. Mikäli yritykseni ei ole mennyt nurin.
Omistan äänitysstudion. - Kiva juttu.
Millainen elämä minulla on? Mitä teen kaiket päivät?
Yleensä sinä keität kahvin. - Selvä.
Ei, minä hoidan sen. Keitin sitä jo.
Ja sitten sinä... Älä, se on minulle.
Et syö lihaa.
Sitten luet sähköpostit ja maksat laskut.
Et varmaan muista salasanoja ja tilinumeroita.
Minä voin tehdä sen.
Sitten menet ateljeehen.
Voin näyttää, mitä sinulla on työn alla.
Ei meidän tarvitse käydä kaikkea läpi nyt.
Mene töihin. Tehdään muistikortteja sitten myöhemmin.
Oletko varma? - Olen.
Tässä on avaimet ja puhelin.
Jos tarvitset minua, numeroni ovat siinä.
Selvä on sitten. - Hauskaa päivää!
Hei, Lil. Kerro mitä on tapahtunut.
Se tyyppi, jolla on teräväkärkiset kengät, on huono suutelemaan.
Oikeastaan tämä on ollut yhtä helvettiä.
Eilen oli tuplabuukkaus. - On hyvä, jos on liikaa asiakkaita.
Kun on vain yksi studio, ei voi ottaa molempia.
Dune-mainostoimisto lähti Sound- spaceen. - Sehän on suuri asiakas.
Sen pitäisi olla aina etusijalla. Tiedät sen.
En voi hoitaa äänityksiä kaiken muun ohella.
Minulla oli hyvä syy olla poissa. - Tiedän, en ole vihainen.
Se oli vain paska homma. - Olen nyt palannut.
Miten hän voi? - Hän on toipumassa.
Hän... Kiitos kysymästä.
Kyllä se siitä. - Selvä. Hyvä.
Tuletko puoli neljän tapaamiseen? - Totta kai.
Käyn kotona vaihtamassa asua ja tapaan Paigen, mutta tulen kyllä.
LISÄÄ TODISTEITA
Lupaan auttaa sinua rakastamaan elämää.
Olen hellä sinulle -
sekä kärsivällinen rakkaudessa.
Puhun kun sanoja kaivataan ja vaikenen tarvittaessa.
Ymmärrän että olemme eri mieltä samettikakusta.
Ja elän sydämesi lämmössä kutsuen sitä kodiksi.
Kirjoititko vihkivalasi ruokalistaan? - Omituista...
Lupaan rakastaa sinua kiihkeästi-
kaikissa muodoissasi, nytja ikuisesti.
Lupaan etten ikinä unohda, että tämä on ainutkertainen rakkaus.
Ja tiedän aina syvällä sisimmässäni-
että vaikka haasteet voivat erottaa meidät -
löydämme aina keinon olla yhdessä.
Hei.
Otan yhden tuollaisen.
Etkö ota sitä mitä aina? - Onko minulla sellainen?
Se sopii oikein hyvin.
Ole hyvä. - Kiitos.
Kiitos.
Paige?
Miten voin auttaa? - Voisinko lainata puhelinta?
Haloo? Hei, Lil. Tiedän että kello on puoli neljä.
En voi, minun täytyy etsiä Paige.
Ei. En tiedä, keksi jotain.
Anteeksi, en tiennyt ketään muutakaan. - Tule autoon.
Voi sinua...
Oletko kunnossa? - Olen.
Hei!
Missä sinä olit? Aloin jo huolestua.
Pelkäsin että jotain oli sattunut. - Minä eksyin, fyysisesti.
Ja kai henkisestikin. - Olisit soittanut minulle.
Unohdin puhelimen enkä muista numeroasi ulkoa -
joten soitin äidille. Vietimme päivän yhdessä.
Hän kutsui meidät päivälliselle tänä iltana. - Päivälliselle?
Ei sinun tarvitse tulla. - Et saa ajaa, joten on pakko tulla.
Mutta ei siitä ole kyse.
Ehkä herätessäni huomenna muistan kaiken -
mutta juuri nyt he ovat ainoa asia, josta olen varma.
Hyvä on. Mennään sinne.
Vaihdatko vaatteet? - Menen vaihtamaan.
Vasempaan, sitten oikeaan umpikujan kohdalla.
Se on kuudes talo oikealla. Prestleyllä on uusi postilaatikko.
Tämä kimppu ei ole anteeksipyyntö mykkäkoululle -
mutta ehkä se voidaan unohtaa aivovamman takia.
Totta. Olisi pitänyt ottaa sädelatvoja.
Hauskaa. Se oli oikeasti hauskaa.
Olet jo tavannut heidät. Isä käskee sanoa Billiksi -
mutta hän pitää teitittelystä. Siskoni nimi on... - Gwen.
Tiedän hyvin paljon sinun perheestäsi. - Ai niin.
Mehän olemme naimisissa.
Voi luoja, olet kihloissa! - Tiedän.
Te olette niin söpö pari. - Kiitos, Paige.
Siitä on ikuisuus. - Onko?
Hulluinta on että kaikki näyttävät vanhentuneen. Varsinkin sinä.
Ihanaa kun olet palannut. - Kas tässä.
Paigen kotiinpaluun kunniaksi tein hänen lempiruokaansa.
Filet mignon.
Käykää istumaan.
Juodaan kuitenkin ensin malja. Kultaseni?
Nostan maljan perheelleni.
Olen onnekas, kun elämässäni on kolme ihanaa naista -
ja kun olemme yhdessä, onni vain moninkertaistuu.
Paige, tervetuloa kotiin. Perheelle.
Leo, entä sinun perheesi?
Tapaatko heitä usein? - En.
Sääli. - Vanhempani ovat kuolleet.
Minulla on vain Paige. Hän on nyt minun perheeni.
Mitä sinä teet työksesi?
Perustin juuri äänitysstudion.
Paige kehotti minua ryhtymään siihen.
Kehotinko? - Kyllä.
Eikö se ole hiipuva ala?
Eikö tietokoneella voi tehdä kotona yhtä hyvää jälkeä?
Ryan! - Mitä?
Pidän levyistä, joissa on elämää, lämpöä ja sielu.
Kuten Scotty Mooren kitara "Mystery Trainissa".
Ei se onnistu tietokoneella. Pitää olla oikeat soittajat -
jotka soittavat yhdessä.
Se voi olla hiipuva ala -
ja kotona voi tosiaan tehdä laadukasta jälkeä.
Mutta ei läppärillä voi tehdä Sun-levytyksiä.
Vau...
Vau. - Vau...
Kaikki tulevat tänne. - Se voi olla liikaa Paigelle.
Ei se haittaa.
Eikö tuo ole Diane Chain?
Emme juuri enää tapaa häntä.
Olet tosiaan ollut pitkään poissa.
Voi luoja!
Lykkyä tykö.
Anteeksi, Leo. Shana, Carrie ja Lizbet ovat kavereitani lukiosta.
Entä minä? Eikö minua esitellä?
Hei... - Hei.
Anteeksi, tässä on... - Jeremy.
Siitä on pitkä aika. - Onko?
Ei tunnu siltä. Et ole muuttunut yhtään.
En tiedä, onko hän kertonut minusta. Olen Leo.
Paigen aviomies.
Otatteko juotavaa? - Disaronno Sour.
Mustikkamojito. - Oletko tosissasi?
Muistan sen.
Muistatko kun 9. Luokalla oli joulutanssit -
ja kiharsimme hiuksiasi? - Puolet niistä kärähti.
Totta kai muistan sen! Jouduin käyttämään baskeria.
Hän oli kuin mikäkin mojitoja juova opiskelijatyttö.
Kuten Stepford-vaimo? - Periaatteessa.
Hän flirttaili Jeremylle. - Entiselle kihlatulle?
Ei, hänen mielestään Jeremy on nykyinen kihlattu.
Siksi häntä varmaan ärsyttikin kun vieras aviomies oli esteenä.
Tuossa on aika paljon sulateltavaa.
Mistä hän kiihottuu? - Paige?
Ei, hänen äitinsä. Totta kai Paige.
Tarkoitatko sängyssä? - Voi luoja, Leo...
Se on yksityisasia ja kuuluu vain meille kahdelle.
En tuomitse teitä.
Hän pitää kutittamisesta. - lhan tosi?
Eihän sinun pitänyt tuomita. - En teekään niin.
Ei se haittaa minua. - Ei se ole sellaista.
Se vain saa hänet rentoutumaan. - Kokeile sitten sitä.
Niinkö? - Mitä menetettävää sinulla on?
Hei, Lisa. - Hei. Paige?
Olen ollut tekemisissä heidän kanssaan pitkään...
Tuli yksi kiireinen juttu. Soitan sinulle.
Hei. - Hei.
Käy istumaan.
Muistatko kun silloin järvellä -
sanoit tukevasi aina minua? - Sinä iltana venevajassa.
Voisitko kertoa, mitä välillämme tapahtui?
Vain sinä voit jättää kundin ja vaatia sitten vastauksia.
Jätinkö minä siis sinut? - Julmasti ennen häitä.
Miksi?
Sen minä, ystäväni ja pari tyttöystävää haluaisivat tietää.
Kai minulla oli jokin syy siihen.
Sinä... muutuit.
Puhuit eri tavalla, pukeuduit eri tavalla.
Et ollut enää varma lakiopintojen suhteen.
Etkä ollut enää varma minun suhteeni.
Annoinko sormuksen takaisin? - Annoit.
Kenellä se on nyt? - Ei kenelläkään vielä.
Olen Rosen kanssa. Hän oli Gwenin luokalla.
Olemme olleet yhdessä vuoden.
En voinut odottaa ikuisesti.
Et arvannut, että saisin aivovamman -
unohtaisin eromme ja tulisin toimistoosi vaatimaan vastauksia?
Mikä sinua oikein vaivaa?
Anteeksi, annan sinun nyt tehdä töitä.
Anteeksi. En odottanut tuota.
Se on kai vanha tapa.
En edes tiennyt mihin menin ennen kuin päädyin tänne.
Tuntuu hölmöltä, että jätin kaikki ulkopuolelle viideksi vuodeksi.
Se ei vain tunnu oikealta.
Miten päivä meni? - lhan hyvin.
Ihanaa päästä kotiin sinun luoksesi.
Anteeksi tämä sotku. - Ei se mitään.
Teetkö kollaasia? - Teenkö minä kollaaseja?
Et ainakaan muistaakseni.
Innostuin vain niin nähdessäni kaikki eilen.
Joten teet kollaasin. - Muistot palasivat.
Teen niistä elämäni aikajanan.
Sehän on hyvä ajatus.
Toivottavasti ei haittaa, että pengoin tavaroitasi.
Ei toki. Kaikki on yhteistä.
On jopa todistus siitä Illinois'n osavaltiolta.
Se on kadonneissa vuosissa. Aloitin täältä.
Löysin vanhoja perhekuvia, missä olen pieni.
Ne oli helppo laittaa aika- järjestykseen. - Sehän on hyvä.
Niinpä kai.
Olen yrittänyt määrittää viimeisen muistoni.
Miten se edistyy? - Luulen olleeni Macaroni Grillissä.
Halusin paistettua raviolia.
En muista vastausta.
Se on viimeinen muisto ennen kuin heräsin sairaalassa.
Voi ei... Miten saamme tietää, oliko heillä paistettua raviolia?
Ei voi olla totta. - Ei hätää.
Ei voi olla totta... - Ei, älä tee noin.
Älä nyt... - Mitä sinä teet?
Olen pahoillani.
Anteeksi. Oliko se meidän juttujamme?
Tavallaan. Ei tarvitse pyytää anteeksi.
Ymmärrän kyllä, muistisi palaa vielä.
Pitää vain jatkaa normaalielämää.
Kyllä se siitä järjestyy. - Totta...
Olen valmis näkemään ateljeeni. Näytätkö sen minulle? - Totta kai.
Tämä on ensimmäinen oma ateljeesi.
Se on aika hieno.
Et aluksi oikein pitänyt siitä.
Sitten keksit polttaa täällä ostamiasi kuivattuja yrttejä.
Poltimme sitä, kunnes tajusimme -
että se on vain vanhaa salaattia.
Heiluttelimme täällä palavaa salaattia.
Se tehosi silti, koska sen jälkeen et halunnut lähteä täältä.
Musiikki soi ja uppouduit projektiin niin -
että jouduin hakemaan sinut illalla pois.
Tämä kuuluu Tribune Towerin sarjaan.
Mitä se oikein esittää?
En ole varma, tiesitkö sinäkään sitä vielä.
Tule tänne.
Auta sitä päättämään, mikä se haluaa olla.
En osaa käyttää tätä.
Osaathan. Odota vähän.
Näin on parempi. Kokeile sitä, se voi olla hauskaa.
Voisitko hiljentää musiikkia? - Pidit sitä paljon kovemmalla.
En tajua, miten voit keskittyä...
Päätäni särkee koko ajan! Hiljennä musiikkia!
Yritän auttaa sinua!
En ole silti sinun nyrkkeilysäkkisi.
Emme puhu toisillemme tällä tavalla.
Tämä on vaikeaa minullekin, Paige.
Paige? - Mitä?
Kuljin sen portugalilaisen leipomon ohi -
ja ostin meille...
Onko täällä joku? - On.
Leo... - Hei.
Siskolla on kauheasti puuhaa häiden takia -
ja kihlajaisetkin ovat tulossa. - Paige voi tulla kotiin auttamaan.
Tuntuu siltä, että minun pitää auttaa Gweniä.
Entä elämäsi täällä?
Entä työt, joita sinulla on kesken?
Puhuin Tribunen väen kanssa ja he olivat hyvin ymmärtäväisiä.
Isä lainaa rahaa ennakkomaksun palauttamiseen.
En vain pysty siihen.
Tule sitten kun olet valmis. - Kiitos, isä.
Olen siellä vain häihin asti. - Ole sitten varovainen.
En liity kulttiin, menen vain perheeni luokse.
Tiedän, mutta... - Mutta mitä?
Voinko antaa edes kömpelön halauksen?
Miten olet voinut? - Hyvin.
Ei huimausta, sekavuutta tai unisuutta? - Ei.
Olen tyytyväinen, ja kuvat näyttävät hyviltä.
Mikä helpotus. - Onko muisti palautunut?
Ei oikeastaan. - Eikö?
Se ei ole kai normaalia. - Aivojen suhteen mikään ei ole.
Paige on taas oma itsensä.
Rouva Thornton, haluaisin puhua Paigen kanssa kahden.
Kyllä minä pärjään, äiti.
Kiitos.
Haluatko muistisi palaavan? - Haluan.
Jotkut pelkäävät muistavansa loukkaantumisenkin -
mutta onneksi niin käy harvoin. - En pelkää sitä.
Mitä sinä sitten pelkäät?
Kaipa minä vain... En tiedä.
Mitä jos en pidä elämästäni? Tai mitä jos pidän siitä liikaa?
En voi tietää sitä.
En juuri hallitse psykiatriaa, joten tämä voi olla huono neuvo.
Sinun pitää yrittää täyttää tyhjät kohdat.
Voit haluta toisenlaisen elämän -
mutta jos et anna itsesi muistaa sitä, pelkäät menneisyyttäsi.
Hei, tässä ollaan.
Keitä he ovat? - Knife Skillz.
Kuulostaa hyvältä, Mikey. Painetaan sitten täysillä.
Teen jo niin. - Bassokuvio koostuu yhdestä nuotista.
Selvä. Toinen otto.
Näytät ihan erilaiselta. - Pyrin Kanyen tyyliin.
Ajattelin kyllä Michael Bubléa, mutta ihan miten vain.
En pysty olemaan täällä kovin paljon.
Kuulostaa hyvältä, Mikey. Otetaan alusta tai vaikka keskeltä.
Ihmiset tulevat työskentelemään sinun kanssasi.
Teen parhaani, mutta sinun pitää olla täällä. - Tiedän sen.
Jos Paige lähtee Lake Forestiin perheensä kanssa, menen sinne.
Vaimon pitää rakastua minuun uudelleen.
Te löysittekin toisenne. - Hei! Näytä sormusta.
Lähtölaskenta alkoi. Entistä elämää on jäljellä viikko.
Miltä tuntuu? - lhan hyvältä.
Alkaa tosin pyörryttää, jos mietin sitä liikaa. - Mitä?
Ei, se on hyvä tunne. Kuten paniikki tai innostuminen.
Paniikki ja innostuminen ovat eri asioita. - Sinne tulee 400 ihmistä.
Kihelmöikö myös sormia? - Kyllä. Onko se paha asia?
Kuunteletko Radioheadia?
Thom Yorke puhuu usein huimauksesta.
Kun sormia kihelmöi, hän tietää luovansa jotain nerokasta.
Sitten hän innostuu niin, että taju on mennä.
Kuulostaa siltä, että olet nerouden rajamailla.
Aika hyvä.
Ryan, haluan esitellä sinut. - Äiti, kuunteletko Radioheadia?
Oliko se totta?
Paige? - Hei, Leo.
Mitä nyt? - Hiuksesi ovat ihan erilaiset.
Olet kaunis. - Kiitos.
Olen miettinyt yhtä juttua.
Mikä on lempikirjasi? - Se on kai eri kuin mitä sinä muistat.
Ei siitä ole kyse. - James Pattersonin "Rantahuvila".
Ihan tosi? - Kyllä.
Jos se oli hyvä, lainasit sen varmaan jollekulle. - Gwenille kai.
Toivoit varmaan, ettet olisi lukenut sitä -
jotta voisit kokea sen uudelleen. - Niinpä kai.
Niin meidän pitäisi miettiä tätä. - Mitä?
Et muista, miten me tapasimme.
Etkä muista rakastumistamme. Se on paha juttu.
Mutta se oli elämäni parasta aikaa.
Olisi hienoa saada kokea se uudelleen.
Kuin lukisi lempikirjansa ensimmäistä kertaa. - Juuri niin.
Siksi haluan pyytää sinut treffeille.
Treffeille? - Kuin kaksi ihmistä, jotka tapaavat ensi kertaa.
En oikein tiedä. Häätkin ovat tulossa...
Voisit ehkä ottaa minut seuralaiseksi häihin.
En voi luvata mitään, mutta puhun puolestasi.
Hyvä on. Mennään treffeille.
Minulla on idea, mutta silloin pitää mennä kaupunkiin. Sopiiko?
Kunhan palaan aamukymmeneen mennessä.
Voi luoja... - Mitä?
Ensimmäiset treffit ja haluat jo jäädä yöksi. Olen pöyristynyt.
Tarkoitin vain... - Palaat tänä iltana.
Mutta jos haluat jäädä yöksi...
Katsotaan miten se sujuu.
Pitäisikö mennä ulos? - Ei tarvitse.
Selviääkö nyt, että oletkin joku hullu vaanija -
joka kuristaa minut käsilaukullani?
Tapasimme juuri tässä kohtaa pysäköintialuetta.
Muistellaan vähän meidän menneisyyttämme.
Tosi hyvää. - Oletko valmis jälkiruokaan?
Jälkiruokaan? Söimme juuri vohveleita.
Tämä on päivällinen. Nämä ovat jälkiruoka.
Mistä maut tietää? - Se on kuin venäläinen ruletti suklaalla.
Se on osa hauskuutta. Yllättyisit kuullessasi, mistä pidimme.
Ja... Etkö pidä siitä? - En pidä.
Luulen että pidät tästä.
Sitä minäkin.
Sinun vuorosi.
Mennäänkö yksi kerrallaan?
Odotahan kun saat kaakaota. Kävimme täällä aina kun pyrytti.
Teetkö minusta diabeetikon vai vain lihavan? - En...
Sitä on vieläkin hiuksissasi.
Tulemmeko tänne iltaisin katsomaan järveä?
Emme oikeastaan tee niin.
En minä... En... - Ei kyse ole siitä.
Piti käydä tuolla kerran kuussa, eikä huhtikuuta ole hoidettu.
Aloitimme heinäkuussa.
Miksi me teimme niin?
Spagettiravintolan tarjoilija sanoi tehneensä niin.
Hän oli kai 80. Arvelimme että mekin pystymme siihen.
Ei pitänyt käyttää märkäpukuja, mutta saat tehdä poikkeuksen.
Hyvä on. Käänny selin.
Käänny nyt!
Valmista on. - Hetkinen... Entä märkäpuku?
Niitähän ei pitänyt käyttää.
Kiitos.
Lämpö päälle! - Vasen silmäluomi jäätyi kiinni.
Sormet ovat ihan tunnottomat.
Ihan tunnottomat.
En tiedä mitä Paige teki ensi- treffeillä, mutta minun kanssani -
pääset vain ykköspesälle.
Pystyn parempaan. Huulet ovat vieläkin jäässä.
Se tuntuu ihan mukavalta.
Enintään kakkospesälle. - Tämä sopii hyvin.
Kiitos kun tulit mukaan. - Oli hauska ilta.
Olen kaivannut sinua. Kaipaan yhteistä elämää ja sinun seuraasi.
Rakastan sinua.
Pitää varmaan mennä sisään.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
En tiennyt, että olet täällä. - Olitko Jeremyn kanssa?
En, olin Leon kanssa.
Pidän hänestä.
Minäkin pidän hänestä.
Onko kaikki hyvin?
Paige, en ole ennen nähnyt sinua tuollaisena.
Itketkö sinä nykyään? Se on nimittäin kummallista.
En tiedä, millainen olen. Minulla on tatuointi.
Ja olen kasvissyöjäkin.
Se oli ihan kuin ennen. Parempaakin.
Kaikki mihin rakastuin Paigessa on yhä jäljellä.
Sinusta se tuntui kai rakkautenne tai avioliiton vahvistukselta -
mutta hänelle ne olivat hyvät ensitreffit.
Siksi odotatkin kolme päivää ennen kuin soitat. - Vaimolleni?
Tämä on outo tapaus. Ehkä pidempäänkin.
Tapaan hänet lauantaina häissä. Se oli niin selvää.
Kaikesta huolimatta kuulumme yhteen.
Selvää hänelle vai sinulle? - Kummallekin.
Paige? Meidän pitää kirjoittaa paikkakortit ruoan jälkeen.
Sitä ennen minulla on pieni yllätys sinulle.
Tiedät kai Ray Porterin, hän opetti valtio-oikeutta.
Olemme tunteneet toisemme ikuisuuden.
Hän on nyt oikeustieteellisen dekaani. Pääset sinne takaisin.
Mitä? Enhän edes hakenut sinne.
Minä huolehdin siitä.
Tämä on ihan hullua.
Kuin saisin tehdä kaiken uusiksi elämässä.
ERÄÄNTYNYT LASKU
Näyttää siltä, että paukku kelpaisi. - Olen juonut jo monta.
Et ole maistanut tätä.
Hyvä että saamme olla hetken kahden.
En ole ehtinyt puhua kunnolla kanssasi, Leo.
Mikäs siinä. Onnittelut.
Hyvää. - Niin on.
Olen miettinyt asioita ja olen sitä mieltä -
että on parasta, jos me jatkamme tästä. - Jatkatte mitä?
Paigen suhteen.
Hänellä ei ollut sairausvakuutusta -
koska päätitte elää tietyllä tavalla.
Velkaa on varmasti tullut paljon.
Tiedän myös keinon selvitä siitä. - Mikä se on?
Ota avioero.
Laskut ovat vasta alkua, Leo.
Tämä ei ole oikea aika tai paikka puhua siitä. - Hyvä on.
Et selvästikään piittaa siitä, että menetät yrityksesi.
Etkö halua toimia oikein Paigen suhteen?
Tiedättekö te, mitä se on? - Tiedän.
Miten tekopyhää... - Mitä sinä sanoit?
Jos olet niin hyvä isä, mikset sopinut asioita Paigen kanssa?
Olet oikea pelkuri.
Voinko esitellä sinut ihmisille? Ei ole mukavaa jäädä yksin.
En ole yksin. - Ei sitten. Näytät vain omituiselta täällä yksin.
Odotan vain Paigea. - Lykkyä tykö sen suhteen.
Sinä pidät tästä. - Siis mistä?
Paige jättää sinut ja elää ilman sinua -
tyypin kanssa, jota ette tajua. Ja nyt näet hänen torjuvan sen.
Pidän siitä kyllä jonkin verran. - Arvaa mistä minä pidän?
Pidän siitä että Paige kertoi sinusta kaiken, Jeremy.
Kun hän oli sinun kanssasi -
hän heräsi paniikissa miettimään, eikö elämässä ollut muuta.
Kertoiko hän kaiken?
Entä sen, että hän tuli tyrkyttämään itseään minulle?
Vai lopettiko hän sen unohdettuaan sinut?
Tiedän miksi olet noin mulkku. Rakastat häntä.
Luulet saavasi hänet takaisin. Mutta hän kasvoi eroon sinusta.
Miksi luulet, ettei se toistuisi? - Kiitos neuvosta.
Mietin sitä kun olen sängyssä vaimosi kanssa.
Leo!
Odota! - Mitä sinä ajattelit?
Se on hyvä kysymys, koska olen ollut tehdä itseni hulluksi!
Olen yrittänyt pelastaa suhteemme.
Ja sinä tyrkytit itseäsi Jeremylle. - Tuo ei ole reilua.
Reilua? Näen miten katsot häntä.
Tiedän sen, koska katsoit minua ennen niin.
Meidän pitää myöntää tosiasiat. Muistisi ei palaa.
Totuus on, että olen sinulle pelkkä muukalainen.
En yritä loukata sinua.
Olen vain...
Olen vain niin väsynyt tuottamaan sinulle pettymyksen. - Tiedän sen.
Olen pahoillani.
Pyydän anteeksi Gweniltä ja Ryanilta. - Ei tarvitse.
Hääkatastrofeista tulee hyviä tarinoita.
Loppujen lopuksi.
Miten voi katsoa rakastamaansa tyttöä ja päättää lähteä?
Leo?
Toivon voivani rakastaa vielä joskus kuten sinä rakastat minua.
Onnistuit siinä jo kerran. Teet sen vielä uudelleen.
Voi paska. Olet täällä, etkä siellä.
Oletko kunnossa? - Antaa olla. Se on ohi.
Annan periksi. - Ethän sinä anna periksi.
Jos meidät olisi tarkoitettu yhteen, olisimme yhdessä.
Mietin juuri sitä, kun menimme kreikkalaisravintolaan.
Siellä oli iso kyltti "nyt myös keittoa".
Aloin jauhaa kaiken maailman esteistä -
joista omistajan piti selvitä toteuttaakseen keittounelmansa.
Kun olin lopettanut -
hän ei hetken aikaa sanonut mitään.
Sitten hän tavallaan hengähti sen.
Miltei itsekseen.
"Rakastan sinua."
Se jäi leijumaan ilmaan.
Hän sanoi sen ensi kertaa, enkä halunnut edes vastata.
Halusin vain kuulla sen uudelleen.
Se oli kaksi viikkoa sen jälkeen kun tapasimme.
Hän rakastui minuun silloin vain kahdessa viikossa.
Ei hän rakasta minua.
Allekirjoitus tähän.
AVIOEROHAKEMUS
Tulehan tänne.
Diane? - Hei.
Mitä kuuluu? - Kuule...
Tiedän että siitä on vuosia. - Olin jonkin aikaa poissa.
Ei ole ollut tilaisuutta pyytää anteeksi.
Se oli omituista aikaa minulle -
mutta isäsi teki siitä lopun heti kun äitisi kuuli meistä.
Halusin sinun tietävän sen.
En halua repiä auki vanhoja haavoja -
mutta halusin todella pyytää anteeksi.
Olen iloinen että puhuit siitä. - Olit aina niin hyvä ystävä.
Kunpa minäkin olisin ollut.
Liljat olivat huonoja, joten otinkin auringonkukkia.
Halusin kertoa. - Tiesitkö siitä?
Tiesitkö siitä koko ajan? - Olen pahoillani...
Älä puhu minulle. - Paige... Paige!
Missä olet ollut koko päivän?
Paige?
Törmäsin Diane Chainiin kaupassa.
Lähdin sen takia, eikö niin? Sain tietää siitä.
Tuskin edes tiedän, kuka olen -
ja sitten sinä valehtelet ja käytät onnettomuutta -
muuttaaksesi menneet.
En kestänyt sitä, että menettäisin sinut taas.
Tiedätkö miten petetyksi tunnen itseni? - Olen pahoillani, Paige.
Olimme onnellisempia kuin vuosiin.
Saimme sinut takaisin. - Teidän ehdoillanne!
Ei! - Kyllä, kuten tavallista!
Hän petti sinua ystäväni kanssa!
Miten saatoit jäädä hänen luokseen?
Aioin lähteä.
Olin valmis lähtemään.
Sitten satuin olemaan yksin kotona -
ja aloin katsella valokuvia -
sinusta ja siskostasi.
Talo tuntui olevan täynnä meidän muistojamme.
Me olimme perhe, Paige.
Tajusin sillä hetkellä -
että se oli tärkeintä maailmassa minulle.
Enkä pystynyt... En pystynyt lähtemään.
Pidit siis kulisseja yllä. - Ei.
Päätin jäädä hänen luokseen -
kaiken sen takia, mitä hän oli tehnyt oikein.
En jättäisi häntä yhden väärän teon takia.
Päätin antaa hänelle anteeksi.
Ehkä Leo oli oikeassa.
Ehkä en pysty selvittämään kuka olen, jos te olette ympärilläni.
Paige!
Anteeksi nyt... - Mikä hätänä?
Teidän pitää puhua.
Jutellaan myöhemmin.
Olen pahoillani. - Mitä on tapahtunut?
Voinko kysyä yhtä asiaa? - Totta kai voit.
Tiesitkö isäni suhteesta?
Kyllä, tiesin siitä.
Mikset kertonut siitä minulle?
Olin monta kertaa vähällä kertoa.
Karkottaisinko sinut taas perheesi luota?
Se tuntui väärältä.
Halusin rakkautesi, mutta en sillä tavalla.
Halusin ansaita sen.
En voi menettää heitä juuri nyt.
Älä sitten tee niin.
On väitetty että tekijänoikeuksien laajentaminen merkitsee -
ikuista tekijänoikeutta, jonka perustuslain laatijat torjuisivat...
Kiitos lounaasta. - Halusin oikeastaan kertoa sinulle jotain.
Rosen juttu loppui.
Minä lopetin sen, Paige. - Ei...
Miksi? Luulin että menette kihloihin.
Se oli ennen sinua. - Ei, vaan jälkeeni.
Hyvä on, mutta se oli ennen kuin vanha minäsi palasi.
Jeremy, en ole vanha minä. Olen vain minä.
Se minä, joka on yhä ymmällään. - Ymmärrän sen.
Vanha tai uusi, ei sillä väliä.
Muistat millaista meillä oli. Voimme saada sen takaisin.
Ne olivat ihania muistoja, mutta muita muistoja minulla ei ole.
Kaikki sinun jälkeesi on pyyhitty pois.
Minun on selvitettävä millaista on olla ilman sinua, yksin.
Etkö muista sitä, kun jätit minut ensimmäisen kerran? - Miten niin?
Tuo kuulosti ihan siltä.
Lähdetään nyt.
Etsin sinua kaikkialta. Huolestuin kun et ollut kirjaston edessä.
Niin...
Miten henkisen omaisuuden kurssi sujuu?
Halusinkin puhua siitä.
Olen päättänyt lopettaa lakiopinnot.
Hankin asunnon kaupungista.
Se tapahtuu jälleen. Hitto vieköön, Paige.
Olen tehnyt paljon virheitä.
Se ei liity sinuun tai tekoihisi.
Se liittyy minuun, siihen kuka haluan olla ja kuka olen.
Mitä minun pitää sanoa, jotta en menetä sinua taas?
Et sinä menetä minua.
Törmäyshetki.
Törmäyshetki, jonka mahdollisuus muuttaa asioita -
voi vaikuttaa paljon pidemmälle kuin osaamme ennustaa.
Se saa jotkut hiukkaset törmäämään toisiinsa.
Silloin ne ovat läheisempiä kuin koskaan.
Toiset taas kieppuvat kohti suuria seikkailuja.
Ne päätyvät odottamattomiin paikkoihin.
Se onkin tärkeintä näissä hetkissä.
Vaikka yrittäisit kuinka -
et pysty hallitsemaan niiden vaikutusta.
Törmäävien hiukkasten pitää vain laskeutua -
ja sitten odotetaan seuraavaa törmäystä.
Lupaan auttaa sinua rakastamaan elämää.
Olen hellä sinulle -
sekä kärsivällinen rakkaudessa.
Puhun kun sanoja kaivataan ja vaikenen tarvittaessa.
Ymmärrän sen, että olemme eri mieltä samettikakusta.
Ja elän sydämesi lämmössä kutsuen sitä kodiksi.
SULJETTU LUMIPYRYN TAKIA
Hei.
Toivottavasti et tullut tänne asti kaakaon takia.
Muutin tänne takaisin puoli vuotta sitten.
Asun Rogers Parkissa. - Niinkö? Sehän on hienoa.
Palasin taideinstituuttiin. - Ihanko totta?
Sehän on loistavaa. - Käyn parilla luennolla ja...
On ihan hullua, mitä kaikkea kädet muistavat toisin kuin mieli.
Kiitos sinulle. - En tehnyt mitään.
Sinä teit kaiken.
Hyväksyit minut sellaisena kuin olen -
etkä sellaisena kuin halusit minun olevan.
Halusin vain, että olet onnellinen. Siinä kaikki.
Eikö täällä ole jokin kuubalaispaikka -
johon menimme kun tämä paikka oli kiinni?
On, se on... Muistatko sinä sen?
En. Kunpa muistaisinkin.
Muistot eivät ole palanneet, mutta olen...
Olen viettänyt aikaa Sonian kanssa -
ja kyselin häneltä meistä.
Mitä hän sitten kertoi?
Että hän ei usko sinulla olevan ketään nyt.
Hän sattuu olemaan oikeassa.
Entä sinä? Onko sinulla joku?
Hyvä.
Haluatko mennä siihen kuubalais- paikkaan? Minun kanssani.
Sopii.
Mitä jos kokeilisimme jotain paikkaa, missä emme ole käyneet?
Pitäisin siitä. - Sinun jälkeesi.
Pari on nykyään naimisissa ja heillä on kaksi lasta.
Naisen muisti ei koskaan palannut.
Suomennos: Ilse Rönnberg www.undertext.com