DETTE ER EN SANN HISTORIE
EN HYLLEST TIL FLÅTEN
1942. Stillehavet.
Det nye året finner USS Enterprise med hennes mannskap på 2000 mann, -
- De gjør forberedelser med å sende en melding til japanerne -
- i form av torpedo-bombefly og kampfly.
Med siste måneds angrep på Pearl Harbor, friskt i minne, -
- mener disse amerikanske pilotene at hevnen, skal serveres rykende varm.
NORSKE TEKSTER AV LEOGATE1968...
OVERSATT OG LÅNT FRA UNiTY www.DanishBits.org
Chief, dette er Aldrich. Jeg mister henne ut av syne.
Kom igjen, hvor skal du?
16 JANUAR, 1942.
Chief, jeg har mistet signalet.
Er vi nærme, chief?
Jeg banker på til ham. Kanskje radioen hans er nede.
Chief? Kan du høre oss? Over!
Klart og tydelig, gutter.
Jeg venter på vinden og hvilken retning hun vil blåse.
Pastula, sjekk sidesiktet, for det er ikke sånn jeg måler bølgetoppene.
Ja, chief!
15 grader. Det samme som det var på utgående, chief.
Hvis det er riktig så er hun på vei mot øst.
Jeg hadde henne mot vest. Jeg tar henne mot øst.
Millowbay, dette er 6-Tare-14, ber om radiopeiling, over
- Chief, vi brøt radiotausheten. - Mottatt, vi trenger en peiling.
Bekreft at du er på 79.
- 79 er bekreftet, men er fortsatt for langt ute. - Fortsett å prøv.
Bluebase, dette er 6-Tare-14. Mottar du, kom inn Bluebase, over.
Chief? Kom! Jeg hørte japsene på MF'en.
- Jeg dro ut pluggen. - Mottatt, gå over til radiotaushet og morsekode.
Radiotaushet og morsekode, mottatt!
Hvordan har vi det med brennstoff, chief?
Lavt.
Pastula, vi må høyere opp. Dropp bombene.
Javel, chief. Bombene droppes.
- Aldrich, bruk radioen. - Men japsene, chief?
Gjør det!
Bluebase, dette er 6-Tare-14. Hører dere? Dette er 6-Tare-14,over.
Ikke i helvete om hun er østpå.
Enterprise, det er 6-Tare-14. Mottar dere? Kom deg på saken, Aldrich?
Vi er utenfor rekkevidde.
Gutter, jeg må sette henne ned før vi går tom for drivstoff, -
- så stram vestene og forbered dere for landing på vannet. Er det forstått?
Faen! Forstått, chief.
Pastula?
Ja, chief! Aldrich, finn nødbluss og førstehjelpsutstyret.
Vi kommer til å få bruk for lommelyktene.
Pastula, ta rasjoner og vann, og gjør klar redningsflåten.
Hold hodet kaldt, gutter.
- Send denne bakover. - Har den. Kommer gjennom.
- Ta en fallskjerm - En fallskjerm?
Forbered på nedslag!
Klar for sammenstøt!
- Pastula! - Her, chief.
- Aldrich? - Her.
La oss komme oss ut, gutter.
Kom igjen da!
Chief!
Nei, nei!
Kom hit.
Den jævle tingen vil ikke fylle seg opp.
Ventilen sitter fast. Lys her.
Dropp våpnene, de trekker oss ned.
Jeg kan ikke nå det.
- Der gikk mine. - Mine også.
Det gjør en stor forskjell.
Denne jævla tingen...
Der kom den!
Den er for tung å løfte.
- Kanskje om... - Aldrich!
Blir du fanget under der igjen, så slipp luft ut av vesten.
- Da kan du svømme ut. Forstått? - Jeg er ikke så god til å svømme.
- Tuller du. Og du? - Egentlig ikke, chief.
Men for svarte f...
Ok.
Det vil bli vanskelig å snu flåten i disse bølgene.
Om vi knyter vestene sammen, -
- og kaster en over, så kan vi kanskje dra den rundt.
- Dere kan jo ikke svømme. - Vi må holde godt fast i livlinen.
- Veldig godt fast. - Ok, la oss prøve.
Her.
Greit, ok! Kom deg rundt så kaster jeg den over.
- Er du klar? - Ja.
Her kommer den.
- Har du den? - Ja, har den.
Ta tak og dra, som om du mener det.
En, to, tre!
Hold henne nede. Jeg kryper opp på den andre siden.
Sild i en tønne har jo mer plass.
La oss ligge på tvers.
Aldrich...
Jeg tror du allerede satt i flyet så jeg fikk ikke sett deg skikkelig.
- Harold Dixon. - Gene Aldrich.
Du får sjansen i morgen, sjef. Jeg er sikkert her da også.
- Pastula, er det italiensk? - Polsk, chief. Polsk!
Jeg har hatt noen turer med deg tidligere, chief.
Å ja! Det husker jeg ikke.
Vi blir vel hentet i morgen, tror du ikke det chief?
- Det er hva jeg håper på. - Håper?
Vi har prosedyrer for dette. I morgen vil de finne oss.
Det var så helsikes varmt i flyet.
Det er jo bikkjekaldt her ute.
DAG 1
Kykkeliky, gutter.
Jeg er glad for at vi greide det.
Jeg trodde ikke hun ville holde seg flytende, men hun er i fin stand.
Gudskjelov.
Gene Aldrich. Nå kjenner jeg deg igjen.
- Jeg fikk ikke satt ansikt på navnet. - Akkurat her, chief.
Hvem vil ha en kopp kaffe?
Henry! Jeg setter på kjelen.
- Takk Henry. Henry! - Hvorfor Henry?
Åh, det er det showet på radioen.
Henry! Henry Aldrich!
Næh...næh! Jeg har aldri hørt om det.
Chief, da du sa du ville lande på vannet, trodde jeg at dette var slutten.
- Du trodde ikke jeg kunne greie det? - Var det ikke flott flyving?
Jeg mener, han satte det ned helt perfekt.
Jo, det gjorde han.
Hei, Aldrich... Jeg har lurt litt på noe.
Jeg forstår ikke hvorfor du ikke fikk tak i det hangarskipet.
Vi kunne ikke ha vært mer enn 30 kilometer unna på et tidspunkt.
Selv ved 50 skulle den ha fanget opp noe. Ikke sant?
Det må du fortelle meg, chief. Hvor langt unna var vi?
Vi bør holde utkikk, ikke sant?
Det er sant, vi ser i hver vår retning, og dekke alt rundt om.
- Sikten er god. Ja, de kommer til å sjekke hver eneste kvadratkilometer her ute.
Det tar vel litt tid, men de vil vel gjøre det, eller?
Jo, selv om det tar hele dagen i dag og i morgen.
Jepp! Det kan ta det meste av dagen.
De søker nok i bokser på 80 kanskje opp til 150 kilometer. De har jo det visuelle.
Og med så mange fly, så kommer de vel nå på morgenen.
Kanskje vi får en skikkelig frokost, chief.
Tror dere vi vil se dem først, eller høre dem?
Ser dere det der oppe.
- Det er en fugl. - Den beveger ikke vingene sine.
Vent...
Det er noe iallefall.
Den er på stø kurs...
Det er en av våre!
Ned med deg! Kom dere begge ned!
Vi har fortsatt god tid til å drukne.
Jeg tror det er en SPD. Hun er ikke på vår kurs.
Cirka 140 knop. En kilometer unna.
Pastula, ta fallskjermen og spre den ut på vannet.
- Chief? - Ingen fallskjerm.
- Hva med nødbluss? - Jeg kunne ikke holde dem, chief.
Vink med noe!
Se ned hit! Er dere blinde?
Solen er bak dere. Sjekk deres klokka tre.
Her nede!
- Her borte! - Her nede!
Se hitover!
Kom igjen.
Hvor skal dere?
Vi er her borte!
Kom igjen!
Her borte!
Det var vår eneste sjanse.
- Hva? - Det var søkingen etter oss.
Hva mener du? De kan ikke bare etterlate oss her.
Det kan jo være at han så oss, og er på vei tilbake for hente hjelp.
Hvorfor ville han endre kurs? Han flyr sin sin tildelte boks.
Kanskje det kommer flere fly som vil sjekke igjen.
- Eller skip. - Hva i helsike er det de har fortalt til dere grønnskollinger?
Vi er i krig, Aldrich.
Vi er i nærheten av fiendtlige flåtestyrker.
De søker kun én gang.
Som du sa så er det en prosedyre.
Ok.
Ingen fallskjerm eller nødbluss.
- Jeg anter kartet ikke greide seg heller? - Det er korrekt.
- Og førstehjelpspakken? - Alt er borte, chief.
- Det inkluderer også mat og vann. - Herregud.
Jeg forstår det ikke. Jeg ga ordren i god tid -
- så jeg kunne konsentrere meg om å lande, og vi har hverken vann eller mat.
Vi hadde det litt travelt med å ikke drukne.
Hvordan skal vi greie å overleve her ute uten vann?
Ok, jeg kommer akter. Hør her, gutter.
Denne flåten er et fartøy i den amerikanske flåten, og jeg er kapteinen.
Derfor vil jeg gi ordrer, og dere vil adlyde dem. Er det forstått?
- Ai, ai, chief. - Aldrich?
- Krystallklart. - Ok.
La oss se hva vi har. Lommer, alt.
Legg det på skjorten.
Her er to magasiner.
- Min lommekniv. - Behold den i lommen.
Det siste vi har bruk for er et hull i flåten.
En tang. Litt ståltråd.
En snor, kanskje rundt seks meter. Her er en fløyte.
Aldrich.
Gummisementvæske.
- Er det noe lappeutstyr? - Ja.
Se her!
Vi kan bruke det, hvis vi ser et annet fly.
Hadde vi bare funnet det litt tidligere.
En vannbeholder.
Den er tom.
- Det var alt vi hadde, chief. - Ingen utbrettbare årer under der, Aldrich?
Nei.
Ikke glem relingen. Det er cirka syv meter nylon.
Og vi har to redningsvester.
Ingen årer. Ingen lommelykter. Ikke noe kart.
Ingen mat eller vann.
- Armbåndsur? - Nei.
- Nei.
Men om hun holder seg flytende, -
- kan jeg beregne farten hennes og distansen.
Hun ser ganske ny ut. Det er bra.
Her, den ble produsert 30-11-37.
Den er fire år gammel. Pluss litt til.
Gutter, vi må minimere slitasje på stoffet. Av med skoene.
- Det er ikke mye plass her. - På eller av, så er de en risiko.
Jeg synes vi skal kaste dem overbord.
- Der er åtte kilometer dypt her. - Det er ikke mulig.
- Chief? - Jeg tenker...
Kanskje en av oss skulle beholde dem.
Hvis vi når i land må en av oss greie å gå.
Det gir mening.
Jeg har fortsatt denne.
For en gutt som ikke kan svømme, så er du en idiot som har beholdt den.
Jeg fikk ikke løsnet tauet.
Men, man vet aldri.
Den kan bli til nytte.
Youngstown, Ohio. Og du?
- Sikeston, Missouri. - Sikeston?
- Hvor er det? - Ingen steder.
Pastula, sjekk sidesiktet. For det er ikke sånn jeg måler bølgetoppene.
Ja, chief.
15 grader. Samme som det var på utgående, chief.
Hvis det er riktig så er hun på vei mot øst.. Jeg hadde henne mot vest.
Aldrich? - Det er ingenting her.
Jeg tror du har fløyet oss ut midt i ingenting, chief.
- Vi er på villspor. - Hva sa du, Aldrich?
Aldrich!
Det er det sprøeste jeg har hørt.
Hvordan er det mulig at du aldri har fått deg en Kentucky Hot Brown?
- Jeg er fra Ohio. - Får du ikke lov til å spise noe fra nabostatene?
- Nei. - Takk og lov for at jeg ikke bor i Ohio.
- Skinke og ost. - Det høres godt ut.
Jeg må ha laget 1000' vis av dem i sivilforsvaret.
S'erne? Jeg laget mat for hundre mann.
- To kokker og ingen mat. - Hvordan endte du i marinen?
For mange munner å mette hjemme.
Min mor mente jeg kunne bli mer disiplinert.
Jeg antar det var en skuffelse for henne?!.
Jeg var klar for et eventyr, så jeg meldte meg.
- Du fik iallefall et eventyr. - Om min mor skulle ha sett meg nå.
Jeg ville ha en karriere og se verden.
Karriere i marinen. Bra for deg, sønn.
I disse urolige tider finnes det ingen høyere kall.
Tror du det er mulig for at vi kan bli oppdaget om natten, chief?
Vil ikke utelukke det. Denne gule flåten, måneskinnet...
Men, ingen fullmåne i natt.
Vi lager en vaktplan. 4 timer på, 8 av.
- Hvem tar den første? - Jeg tar den.
- Jeg kan ikke sove allikevel. - Ok.
Jeg tar den andre vakten, Pastula.
Ok, chief.
Du ba meg om å vekke deg. Jeg regner med at det har gått fire timer.
- Har du sett noe? - Kun hav.
- Har drukket noe ennå, Aldrich? - Drukket?
Hva da?
Du må jo kødde med meg, chief.
Det...
Det er jo bare helt fantastisk.
- Vakt? - Ingenting.
Ganske stødig vind iallefall.
Henry! Tid for kaffe.
Hvor lenge har vinden vært slik?
- En time kanskje. - Samme retning? Ja.
- Chief? - Pastula.
Hvor er vi?
3000 kilometer til Hawaii.
Samoa ligger 1600 kilometer unna.
- Sydamerika minst 9600 kilometer. - Det er mange nuller.
Men vi beveger oss.
En flat bunn som denne får oss frem.
Og vi har hatt 12 knop's vind.
En vind på 6 knop kan gi oss en drift på 1.
Vi kan vel drive 2,5 knop med en vind på 12.
Om hun da ikke kommer til å skifte mening.
- Så Hawaii. - Jepp.
Hvorfor pekte du ikke den veien? Rett frem?
- Vest? - Ja, den veien vinden blåser oss nå.
Phoenix-øyne. Gilbert-øyne.
Tarawa. 965 kilometer eller mindre.
Tarawa? Er det ikke japanske ubåter der ute?
Bare ubåter. Den japanske hæren er overalt på øyene akkurat nå.
Hva skjer om vi ender opp på en japansk øy, eller at en ubåt finner oss?
Det kunne vært en ubåt under oss akkurat nå.
Vi ville ha vært litt av en premie.
Men vi har en sjanse. Alt vi trenger er en god vind som kan blåse oss sørover.
Det er øyer mellem oss og Samoa. 956 kilometer unna.
To knop eller noe sånt...
- Jeg ville sagt et par uker, pluss-minus. - Et par uker?
Jeg ville vært mer presis, om jeg hadde hatt kartet mitt.
Vi vil sulte ihjel før den tid.
Tja...
Det er masse av fisk i havet, ikke sant?
Hadde jeg bare hatt en kro og snøre.
Der er ditt snøre. Det er litt flettet snor i den lommen.
Og her.
Om jeg får åpnet et av disse magasinene så kan jeg muligens bruke en fjær som krok.
- Det ville virke helt fint. - Ok.
Vet dere hva jeg kunne tenkt meg akkurat nå?
Stekt fisk.
En god stekt havabbor. coleslaw og potetsalat.
- Og alt dynket med ost. - Virkelig?
- Ost på fisk? - Det er ikke noe jeg ikke kunne spist bare det er en god ost på.
Der ja.
Ok.
Hva med den?
Den er ikke dårlig. Vi trenger et lodd.
Det ser jo nesten ut som et stykke med kjøtt.
Vel, la oss få den i sjøen.
Pass øynene, her kommer den.
Jøss, det var raskt. Hjelp meg med dette.
- Ok, kom her. - Det er måten å gjøre det på, gutter.
Jeg antar at noe der nede er mer sulten enn det vi er.
Jøssenavn.
Her. Legg denne over hodet ditt.
Gjør som du vil.
- Hei! - Hva er det?
Det var ingenting.
For et sekund der trodde jeg at vi kunne få en medalje.
Navy Cross eller noe sånt.
Men så innså jeg at det ikke er så heroistisk i å sitte i en flåte og sulte ihjel.
Navy Cross...
Vi er heldige om vi slipper å betale regningen for et nytt fly.
For helsike. Det var ingens skyld, ikke sant?
En skikkelig god torpedobombe ligger på bunnen av havet.
Det høres jo ut som om det noens feil.
Pokker, fiskene vil ikke bite på.
- Hvor skal du? - Det er ingen fisk.
Som igjen betyr at det ikke er noe mat.
Jeg kan ikke holde ut varmen lenger.
- Hopp uti gutter! Vannet er deilig! - Nei, en om gangen.
- Var det 3000 kilometer til Hawaii du sa? - Ikke for langt unna, Aldrich.
- Denne båten beveger seg vet du. - Nå har vi litt levende agn der ute, ikke sant chief?!
- Det er et annet problem. - Haier?
Jeg vet ikke om de angriper. Jeg har hørt argumenter for begge veier.
Gene! Chiefen er bekymret for haier.
Jøss! Hvor er du på vei?
Bare noen svømmetak til.
Vi må holde oss ved flåten.
Om vi holder oss ved siden så er vi sikre, for da kan de andre holde vakt.
Det fikk blodet til å pumpe.
Pastula, du er nestemann.
Nei, takk.
Derfor skal du gjøre det til slutt. For koker du den for lenge, -
- vil den garantert brennes. Og med for liten tid vil den ikke kokes jevnt.
Den er vakker, ikke sant?
Den ville vært bedre, om vi kunne spist den.
Jeg klarte meg helt fint, men jeg forventet ikke å få en A.
- Var det et mekanikerkurs? - Nei, det var et annet.
Jeg regnet med å få en B, eller en C, det hadde vært greit.
Jeg brydde meg aldri om å få de beste karakterene på skolen, bare jeg lærte tingene.
Og jeg greide dette kurset ganske bra.
Da jeg så karakterbladet og så den store skinnende F'en -
- sa jeg, til helvete med denne dritten.
- Unnskyld språket mitt. - Så hva gjorde du da?
Jeg forlot bare skolen, og dro aldri tilbake.
- Og du hadde full kontroll på det kurset? - Ja, det kan du banne på at jeg hadde.
Jeg regner med at du fikk toppkarakterer på mekanikerkurset?
Jeg klarte meg godt nok, chief.
Så du kan demontere et bombesikte og montere det, og fortsatt greie å ta målinger med det?
- Ja, det kan jeg vel. - Å, ja?
Det er bare så merkelig. Jeg mente vi fløy vestover.
- Din måling sa østover. - Du ba om bekreftelse -
- og den fikk du. Samme... - Jeg diskuterer dette med min bombemann, Aldrich!
Jeg vet at du bekreftet det. Jeg synes bare det er merkelig, det er alt.
Ok, chief.
Ja, det er merkelig.
DAG 5
Henry! Sett på kjelen!
Pastula?
Er det ikke en regel om at man kan klare seg med bare èn håndfull.
Det suger vannet direkte ut av hjernen din på et sekund.
Vi nærmer oss 120 timer.
Fem dager uten en eneste slurk.
Hvordan har det seg at vi ikke er døde?
Vi har ligget i bløt og har ikke beveget oss for mye.
Et par fulle sko med det gule stoffet.
Så lenge det varte.
- Ikke engang et ror. - Du vet jo hvor du vil vi skal havne.
- Ikke sant, chief? - Jo, men for å kunne beregne...
Chief?
- En blyant. - En blyant?
En fantastisk og utrolig blyant!
Kan dere se dette? Jeg kan lage et sjøkart.
Pastula. Du sa øst, to til tre knop på din vakt, ikke sant?
- Aldrich. - Mer sydøst to til tre?
Ja, korrekt.
Ok da.
Her er vi, vår antatte posisjon.
- Men hvor er vi på vei? - Med litt flaks, akkurat her.
Det er de øyene jeg fortalte dere om, det er en kjede av dem mot sydvest.
De nærmeste vennlige land i Stillehavet.
Om nå bare denne vinden i vår favør ville føre oss dit.
Hva om vinden fortsetter med å endre seg, chief?
Så vil ikke det kartet føre oss noe sted.
Med mindre...
Med mindre vi kan holde vår posisjon i motvinden.
Aldrich! Løsne tauet rund relingen.
Pastula, ta litt av den ståltråden og lag en ramme, -
- slik at denne ikke folder seg sammen i vannet.
- Kan du gjøre det? - Jepp, chief.
- Aldrich, la en ende være bundet fast. - Ok.
Ok, greit.
Her, hold ham oppe. Hold ham oppe!
Perfekt.
Det der mine sjømenn, er et sjøanker.
Vi kan ikke styre vinden, men vi kan unngå å bli blåst feil vei.
Det var godt jobba, chief.
Nå roper jeg, Henry! Slå på bremsen.
Se hvordan hun tar tak i det vannet.
Se, Tony.
Jeg tror pinadø jeg kan se en gledeståre komme fra den gamle chiefen!
Det sa han vi var for tørre til å gjøre.
- Det har du visst rett i. - Virkelig? Så du en tåre?
Ok, slå av bremsen.
Karer, det er ikke lett.
Men det blir kanskje værre.
Om vi bare kan beholde vinden, og få oss litt regn.
Tja...
Det har jo aldri skadet å spørre.
- Kjære Gud... - Gene! Jeg kjenner kun bønner på polsk.
Jeg ville ikke trodd at du var en kirkegjenger, Aldrich.
Jeg må beklage å si at jeg dessverre ikke er en.
Det gjør ikke noe. Bare gjør som jeg gjør.
Kjære Gud, vi vet godt at vi ikke alltid har fulgt dine bud.
Vi ber bare om litt hjelp med disse prøvelser vi er satt i.
Om det behager deg.
Og Herre...
Våk over alle mennene på våre skip.
Og alle andre skip på havet, inkludert dette.
Tony?
Kjære Gud, jeg holder meg til hva de andre har sagt...
...men mest av alt -
- har vi bruk for litt regn, Herre.
Vær så snill. - Regn, kjære Herre. - Regn.
- Jeg ber deg. - Amen.
Kom igjen!
Jøssenavn, gi ham litt tid da, han må jo få tid til å koke det sammen.
Eller kanskje...
...så kommer det ikke til å regne mer...
Den er god.
Hei, chief. Har du en?
Stor finale!
- Hva er i veien? - Ingenting. - Ingenting.
Hei...
Hei! Hei! Kampstasjoner, gutter.
- Vi har nedbør! Jeg har vesken.
- Her kommer det. - Få tak i så mye som dere kan.
Ser ut til at dine bønner er besvart, Aldrich.
Du må takke søndagsskolen ved First Baptist kirken, chief.
Kom igjen dumme fisker! Har dere aldri sett et fiskesnøre før?
En uke med ingenting.
Du er ganske enkelt den mest tålmodige fisker jeg nogensinne har sett, Aldrich.
Hvor jeg kommer fra spiser man ikke, hvis man ikke fanger noe.
Vi gjør bare dette på feil måte, det er alt.
Hold kniven i lommen, som jeg ba deg om.
- Om du stikker hull i denne flåten... - Hvis vi ikke snart får noe å spise -
- kan vi like godt gjøre det, chief.
Aldrich, få den kniven unna. Det er en ordre!
Hvis du ikke fanger noe, så spiser du ikke.
Aldrich...
- Jeg fikk en! - Stopp!
- Jeg traff flåten! - Jeg traff flåten! - Herregud, din idiot! Ikke rør deg!
- Jeg finner sementen. - Det er ikke flåten, chief!
- Faen steike! - Pastula!
Ikke slipp taket i den!
Jeg tror jeg har den.
- Godt jobba, Pastula. - Jøss, Tony.
Den faldt ned fra himmelen.
En hai falt bare ned fra himmelen?
Ærlig talt...
Ser ut til at hun akkurat har spist middag.
Vi har agn nok for en dag eller to til.
Kanskje nok til et ekstra måltid også.
- Saltet vil bevare det. - Hvor langt er det igjen til de øyene, chief?
I følge sjøkartet er det ca 627 kilometer.
Vinden kommer fra nordøst, som er perfekt for oss.
Og om hun skifter retning slenger vi bare ut bremsen. Ikke noe revers.
- Vi skal hjem. - Dæven døtte, da blir kona mi grinete!
Jeg trodde han bare var gift med marinen.
- Er ingen av dere gift? - Nei.
Jeg har en jente hjemme i Youngstown.
- Irene. - Ikke jeg, men...
- Jeg vil gjerne det en dag. - Hei, jeg har en søster.
- Dere ville passe godt sammen. - Seriøst?
- Hvordan er hun? - Det vet jeg ikke.
- Folk sier hun er sånn som meg. - Det var ikke mye til reklame, Pastula.
Hun ligner ikke på meg.
Hun er lett å være sammen med. Og ganske mye penere enn meg.
- Beskriv henne for meg. - Virkelig?
Ja, virkelig.
Vel, hun er ca. 165 høy.
Hun har langt brunt hår.
Grønne øyne.
- Dette er litt merkelig, Gene. - Fortsett.
Hun er en tryllekunstner på kjøkkenet.
Hun liker å lese.
Hun har klær på seg.
Har hun klær på seg? Jeg håper iallefall det.
- Klær er ikke noe krav fra min side. - Hei, det er min søster du snakker om.
Når vi kommer oss vekk herfra, vil jeg takke deg for å føre oss sammen. Hun høres deilig ut.
Vi har fått selskap.
Må være blodet i vannet. De kan lukte det kilometervis unna.
Hvad skal vi gjøre?
Vi kan starte med å stanse svømmetimene.
- Hva skjedde? - Jeg ble bitt.
Stopp med skytingen!
La meg få se. Herregud.
Minst tre tannmerker. En negl er revet av.
- Jøss, Gene. - Her, chief.
Jeg har hørt om å fiske med hånden, men det er jo latterlig.
- Er det alvorlig. - Vi kan se det bedre i morgen tidlig.
- Hold trykket på det. - Ok.
- Hva kaller de oss, chief? - Hva?
"Savnet i kamp" eller... Hva?
Savnet på havet. Det er hva de kaller oss.
Savnet på havet.
Ingen spor av fly eller mannskap ble funnet.
Fader vår, du som er i himmelen.
Hellig er ditt navn, la ditt rike komme.
La din vilje skje i himmelen, som på jorden.
DAG 15
Tony, gi meg pistolen.
Gi den til meg.
Gene, jeg skulle ikke...
Vil du spise eller ikke?
- Jeg fikk ham! - Jeg fikk ham! - Flott skutt!
- Jeg fik ham! - Chief! Chief!
- Sånn ja, chief! - Kom igjen, chief!
- Du har den. - Godt jobba, chief.
- Å, faen. - Hva er det?
Få opp farten, chief.
- Kom igjen, chief! - Kom igjen!
- Glideren sitter fast. - Hva? Nei! Kom igjen! Kom igjen!
- Raskere, chief! - Padle!
Kom igjen, chief! Kom igjen!
Du er nesten her.
Se størrelsen på ham!
Ikke dårlig. Skulle hatt litt ost.
Jeg skulle hatt litt ost.
Det smaker som kylling. Rå kylling.
Jeg trodde at når man så en fugl så betydde det at det var land i nærheten.
Ikke denne fuglen. De flyr tusenvis av kilometer.
Jeg kan ikke fatte at du skjøt en albatros.
- Hvorfor? - Glem det.
Tony, spis opp.
Jeg klandrer deg ikke. Jeg ville dratt også, om jeg kunne.
Pastula, sjekk sidesiktet, det er ikke sånn jeg leser bølgetoppene.
Pastula?
Aldrich! Vi har mistet Pastula!
- Vi har fløyet oss vill, chief. - Aldrich!
Enterprise! Det er 6-Tare-12. Nei, korreksjon, 6-Tare 14, anmoder om ny peiling.
Enterprise...
Enterprise! Enterprise! Hjelp meg!
DAG 20
Der er ingen på vakt.
Alle mann på dekk.
Jeg ga ordre om en 24 timers vakt.
- Og du sover på din vakt. - Hvilken forskjell gjør det?
Om vinden endrer retning og vi ikke kaster ut ankeret -
- så vil vi tape lengde. - Jeg kan ikke kjenne noe vind.
Det er ingen. Det har vært dødt i to dager.
Hold kjeften igjen! Hold den jævla kjeften deres igjen!
Jeg beordret at det skulle være vakt, så da skal det være vakt.
Selvfølgelig, chief. Hva du enn sier.
- Jeg tar vakten. - Nei, det gjør du ikke.
Om du vil ha en jævla vakt, så kan jo du sitte å se ut på ingenting hele dagen.
Jeg tar min tørn. Mer enn det.
- Hva skal det bety? - Hvem tror du styrer skipet? Gjør du?
Hvor er disse øyene du fortalte oss om?
Ja, de må være i nærheten, ikke sant?
Ikke rør det.
Dere gutter kan ikke svømme eller å lese et kart.
La meg få spørre deg om noe.
- Hvordan fant du på det med et skøkart? - Jeg ser på kart hver eneste dag.
Jeg...jeg har et grovt bilde i hodet. Pluss eller minus 10% håper jeg på.
Utover det så er det en enkel antatt utregning.
- Et grovt bilde? - En antatt utregning -
- virker når man vet hvor man startet fra, ikke sant?
Så den ruten du har kommet på -
- er basert på hvor du tror vi styrtet.
Fulgt av en rekke antagelser etterpå, om hvor langt vi har kommet hver dag.
- Hva er poenget ditt? - Mitt poeng?
Grunnen til at vi styrtet er fordi, -
- du ikke visste hvor vi var fra starten av.
- Nei, vent nå litt. - Derfor kunne vi ikke finne skipet.
Derfor kunne jeg ikke få fatt i henne på radioen.
Du hadde fått oss så langt vekk at vi var utenfor rekkevidde.
Jeg forsøkte å ta det med i betraktningen.
Og det var med instrumenter og et ekte kart!
Og med alle disse dagene så har vi ikke engang hatt et kompass.
Og de første par dagene holdt vi ikke øye med det.
Og du vil sette oss av på en liten øy, midt i alt dette?
- Jeg... Jeg... - Det var bare en gjetning.
- Ikke sant, chief? Nei... - Ja, ja, ja jeg stoler på mine minner.
Jeg gjorde noen antagelser, men jeg...
...Jeg prøvde å få oss mot disse øyene.
- Og selv om vi var litt på avveie... - Hva mener du med prøvde?
Når forventet du å se dem?
For tre dager siden.
Eller fire.
Det burde være øyer rundt oss nå.
Har vi seilt forbi dem?
Det er sånn øyer er, Tony. Visste du ikke det?
Det er kun én sjanse. Hvis du seiler forbi Hawaii så er neste stopp Tokyo.
- Nå hører du på meg... - Det er faen meg en antatt retning.
- Jeg antar vi vil dø her ute. - Vil du overta? Smartingen!
- Gutter, vær så snill. - Jeg gir blanke faen!
Og du er Mr. Høyt på strå.
Beholder dine sko, etter at vi kastet våre vekk.
Du er etter meg pga. radioen, som om jeg har gjort noe galt.
"Hva har Aldrich gjort med radioen?"
Du er etter Tony med hans sidesikte, -
- fordi det var to like målinger på begge lengdene.
Hva faen gjorde du der oppe, annet enn å fly oss vill på det største havet -
- i hele verden?
Chief? Jeg har mistet signalet, over.
Er vi nærme, chief?
- Kanskje er kommunikasjonen er nede? - Jeg gir ham bare et klaps.
- Chief? Kan du høre oss, over? - Høyt og tydelig, gutter.
Jeg venter bare på at vinden skal fortelle meg hvilken vei hun vil blåse.
Jeg tror jeg sovnet.
Det var så varmt, det ikke kunne ha vært mer enn et par minutter, men...
Så vi gikk glipp av svingen vår...
- Og da vi først gjorde den... - Var det allerede for sent.
Jeg har fått oss på villspor, og jeg vet ikke hvordan jeg skal gjøre det godt igen.
Noensinne. Det kan jeg ikke.
Jeg er en pilot...
Som har mistet sitt fly...
Og sitt mannskap...
Og meg selv.
Jeg er virkelig lei meg.
Jeg er virkelig lei meg for dette, karer.
Jeg beklager.
Kartet er ikke til mye nytte, -
- men det er det eneste vi har som kan få oss hjem.
Det ser ut til at den eneste vinden vi har, er den vi selv lager, gutter.
- Det har du visst rett i. - Det er akkurat det vi må gjøre.
- Hvor skoene mine? - Der begynner han igjen.
Nei, nei.
Gi meg kniven din. Vær så snill å gi meg kniven din?
Ok.
Mine herrer.
La oss lage vår egen vind.
Vet dere hva? Hvem som enn ser land først får en middag.
Hva han enn ønsker, hvor han enn ønsker.
- De andre to betaler. - Avtale!
Padle! Padle!
Du vil ikke synes at det er morsomt om et par minutter.
DAG 30
Henry!
Sett på kjelen.
Ok. La oss sette i gang.
Gene?
Er det noen av dere som kjenner til forsikring?
- Forsikring? - Livsforsikring.
Jeg har en forsikring på $5.000, som går til min mor.
Jeg lurertenkte på om hun har greid å innkassere den...
Etter en hel måned. Det vil jeg tro.
- Lurer på hvordan Irene har det. - Hun høres ut som en skikkelig grei jente.
Hun arbeider for en lege nå.
Det har du sagt.
- Jeg pleide å skrive dikt til henne. - Vi vil gjerne høre et av de diktene.
Det har du rett i.
Gi oss et dikt.
Tony?
Våkne opp, gutter. Vi får kanskje en drink.
Det er en merkelig en.
Earhart. Dere vet, den kvinnelige piloten?
Amelia Earhart.
Hun gikk ned i disse områdene, ikke sant?
Her kommer det!
Det var kjølig.
Enda en dusj?
- Jeg liker det ikke. - Skyerne beveger seg i ulike retninger.
- Hva er det? - Gjør dere klaer. Vi må uti raskt.
- Er det orkaner i Stillehavet? - Helt sikkert.
Når er det orkansesong?
Hvorfor fortsetter jeg å stille de spørsmålene?
- Ta den! - Du kan jo ikke svømme.
Ved dere hva jeg kunne tenkt meg akkurat nå?
Kom dere ned!
Chief! Hvor er han?
Chief.
Vi kommer, chief. Kom igjen!
Kom igjen, chief.
Bli ved flåten!
Hold fast!
Gene! Hvor er Tony?
Jeg mistet ham.
Søk rundt omkring. Se om du kan finne ham.
Tony!
Er du ok? Chief! Chief
Flink gutt.
Ok, vi må snu henne.
Når jeg sier ifra, -
- så løfter vi og lar vinden fange henne.
Men hold fast i den.
En, to, tre! Løft!
Svøm rundt på den andre siden.
Jeg holder den nede. Du hopper oppi først.
Hold fast.
Det satt to menn -
- på en tømmerflåte, -
- så falt en av dem i vannet.
Men det ikke noe mer enn det, -
- for han hadde halsbetennelse,
og kunne ikke synke.
Hvorfor kom jeg til å tenke på den?
Flåten vil synke, -
- vil den ikke?
Jo.
Det vil ikke være noe igjen av oss.
Nei.
Ingen vil få vite hvor lenge vi greide å overleve.
Nei.
Hva om en av oss dør.
Hva ville de andre gjøre?
Gene, du snakker konstant om mat. Så hva tror du?
Leveren, iallefall.
Hjertet, hvis du kan få fatt i det.
Vi har mistet tangen, -
- og din lommekniv.
Nyrene ville være lettere.
Ja, en til hver.
Jeg tror vi trenger noe annet å snakke om?
Jeg prøver, men alt er så langt borte.
Bare kom på noe.
Min kone.
Hun hadde en vakker gul kjole.
Hun brente et hull i den med en sigarett.
Så hun sydde på en hvit due over hullet.
Jeg kan se for meg kjolen, -
- og duen.
Men jeg kan ikke helt ansiktet hennes mer.
Tony?
Jeg tror at jeg er forelsket i din søster.
Dere ville vært et vakkert par.
Dere skal vite, -
- at om vi hadde greid det, -
- så ville jeg anbefale dere for en belønning.
Om de da ville høre på meg etter krigsretten.
Krigsretten?
Pastula, -
- kan du komme på noe som de kunne stille chiefen i en krigsrett for?
Ikke noe jeg kan komme på, Aldrich.
Ikke meg heller.
Jeg beklager at det skulle ende slik.
En mann planlegger sin kurs, -
- men Herren bestemmer.
Nu er det jaggu meg nok!
Som jeg ser det, -
- om Gud valgte vår kurs, -
- så er det fordi at Han ville at vi skulle klare det.
Ikke sant?
Uansett hva, -
- så er vi kommet for langt til å gi opp.
Tony.
Gene?
Stakkars Tony.
Tony.
- Jeg kan høre musikk. - Hva slags musikk?
- Tony? - Kan dere høre det?
Jeg ser en flott maisåker.
Jeg flåten vår, -
- to ganger i går.
Jeg vet ikke. Noe grønt.
Se der, chief.
Gene Aldrich.
Du har vunnet en middag!
- Land i sikte! - Land!
Land i sikte!
Takk.
Padle, gutter. Padle.
Padle.
Rolig. Rolig.
Vi burde drive rett inn.
Hva om det er japanere der?
Har vi noe annet valg?
Ned og hold fast, karer. Vi tipper kanskje rundt.
Hold fast!
Se.
HAROLD DIXON, TONY PASTULA OG GENE ALDRICH GIKK I LAND PÅ PUKAPUKA ØYEN -
- DEN 20. FEBRUAR, 1942. ETTER Å HA VÆRT 34 DAGER UTE PÅ STILLEHAVET.
DE HADDE SEILET OVER 1500 KILOMETER I DERES REDNINGSFLÅTE.
DIXON BLE TILDELT ET NAVY CROSS FOR Å FØRE SITT MANNSKAP I SIKKERHET.
HAN FLØY ALDRI I ET NYTT KAMP TOKT.
DE SKADER TONY FIKK, FORHINDRET HAM I Å GJØRE KARRIERE I MARINEN.
DA HAN DØDE I 1986, BLE HANS ASKE SPREDD I HAVET.
GENE UTFØRTE TJENESTE RESTEN AV KRIGEN SOM RADIOOPERATØR.
I 1946 BLE HAN GIFT MED TONYS SØSTER, FRANCES.
NORSK TEKST OVERSATT AV LEOGATE1968...
OVERSATT OG LÅNT FRA UNITY www.DanishBits.org