Lige et øjeblik.
Det er i orden.
Lige et øjeblik.
Undskyld ventetiden. Cassie Jay. Jeg er redaktør på avisen.
Du er...
Laura Quinn.
Fortsæt bare, Robin.
Kom jeg på forsiden?
Perfekt. Tak. Hej.
Pas på med, hvad man ønsker sig. Tænk at toppe som 25-årig.
Tak for din henvendelse. Vi laver en række artikler om kvindelige ledere.
De handler om de kvinder, som i 50'erne og 60'erne brød grænserne -
- og skabte den moderne kvinde.
Mange af dem, vi fandt frem til, var døde, men du er...
...i live, og det er alle tiders.
Jeg skal tegne et billede.
Du bliver ansat af The London Diamond Corporation, som er verdensførende.
Det er i 50'erne i et stærkt mandsdomineret miljø.
Du tager kampen op med mændene, kæmper dig op og bliver leder.
Det vil ikke imponere nogen i dag, -
- men du var den eneste kvindelige leder i firmaets historie, -
- og jeg vil gerne høre din historie.
Jeg har ikke været her i byen som en fri kvinde i over 40 år.
- Er det rigtigt? - Den har forandret sig.
Den er enestående, ikke sandt?
168 karat.
58 facetter.
Yderst sjælden.
Jeg stjal den.
Fra London Diamond.
Der foregik meget hos London Diamond, som nok ikke står i dine notater.
Du har siddet i fængsel, ikke?
- Godmorgen, de herrer. - Godmorgen, miss Quinn.
- Godmorgen, mr. Hobbs.
- Prøver De at slå solopgangen? - At udslette den, Henry.
Slut med bloddiamanter!
Vores fans er mødt op.
Morder!
Godmorgen, mr. Milton.
I har sikkert hørt det. Spændingen kulminerede i går i Kimstad.
- Hvad endte dødstallet på? - Cirka 100. De fleste vores ansatte.
Sikke en redelighed. Alle bebrejder os. Gudfader.
Hele det sydafrikanske regime er vores skyld. Hvad siger russerne?
Russerne kræver FN-sanktioner.
- Vi skal forny deres kontrakter. - Vi har ikke brug for russerne.
Hvis vi mister russerne, vil det være en katastrofe.
De kan slå sig sammen med Botswana, Sierra Leone eller Angola.
Deres produktion ville overstige vores, og priserne ville styrtdykke.
Russerne får en god pris. De vil ikke bryde ud.
Repræsentanter for den russiske diamanthandelsorganisation er på vej.
Netop. For at afslutte vores forhold.
Udmærket.
Så har vi to dage til at finde en løsning.
Øjeblik.
Afslutningsvis vil jeg bede jer lykønske vores nyeste direktør, -
- som vil holde os oven vande i Cape Town, -
- mr. Peter Boland.
Tillykke.
Jeg er målløs. Boland frem for Dem? Den gamle har jo tabt forstanden.
Nej, han har ej. Ud over at han er ældre end mig, -
- så passer Bolands erfaring langt bedre til stillingen.
De gør mig en tjeneste. Cape Town er som en smelteovn om sommeren.
Jeg håber, de har noget bedre på beddingen til Dem.
Lon Dis datterselskaber over hele verden: 1.223.
Kvindelige direktører: 0.
Du må ikke give op.
Du må gøre dig mere umage.
Du vil vinde.
Du har glemt det igen.
Frokost? Det er en pause midt på dagen.
Man mødes, slapper af, smeder rænker mod mændene.
Undskyld. Her er ikke andet end problemer. En anden dag?
Så tirsdag med Kenneth Pearson, en ven, der gerne vil møde dig.
Judy, det er sødt af dig, men jeg bryder mig ikke om navnet Kenneth.
Vent ikke for længe, Laura. Så er der ingen rænker tilbage.
Arbejder De over igen, miss Quinn?
De er altid den første, der kommer, og den sidste, der går.
Deres kolleger må sætte pris på Deres engagement.
Hvad er det nu, der står i Biblen?
Mange af de sidste skal blive de første, -
- og mange af de første de sidste.
- Står der det? - Ja. Sikke noget sludder.
Alle ved jo, at man tager, hvad man vil have.
Lykken står den kække bi.
Tag nu de sydafrikanere.
Skal vi give dem deres frihed eller lade dem kæmpe for den selv?
Det er en interessant diskussion, måske endda farlig.
Det er aldrig så enkelt, som det lader til at være.
De har nok ret, miss Quinn. Det er Dem, der bestemmer.
Godnat.
Held og lykke.
- Lever De det vilde liv, miss Quinn? - Vildt og voldsomt, Henry.
- Er der noget, der plager Dem? - Den russiske kontrakt.
Jeg foreslår, at vi forlænger den.
Mente De ikke, at russerne var på vej for at afskære forbindelsen?
Vi lader russerne bryde med London Diamond, -
- banke i bordet i FN, fordømme racistisk kapitalisme og så videre.
Men i al hemmelighed forlænger vi kontrakten og holder det for os selv.
Til bølgerne har lagt sig.
- De kan fortsat sælge diamanter. - Ikke nogen dårlig ide.
Hvem har De fortalt det?
Laura, er det dig?
Harold Reynolds, jamen dog.
Hun er det klogeste menneske, jeg har mødt.
Og så er hun amerikaner. Hun overhalede alle på Oxford.
Men vi er ikke på talefod. Hun afviste mig tre gange.
Jeg satte hans beslutsomhed på prøve. Jeg ville have sagt ja næste gang.
Jeg er i Allied Banking. Vi har svedt over jeres regnskaber.
I har mange diamanter dernede. Det gør folk nervøse.
Men nu jeg ved, du er her, kan jeg sove roligere.
Medmindre du overvejer et karriereskift?
I Allied Banking kan man også få herredømme over verden.
- Først og frisk som altid. - Jeg gør mit bedste, Henry.
Tak.
Nej, du vil ej.
Miss Quinn. Lad os sætte os her.
- Mr. Hobbs? - Ja.
Mr. Hobbs, jeg er smigret, men jeg er ikke...
De skal ikke blive bange, jeg er lykkelig gift.
Så modig er jeg ikke. Jeg har et forslag til Dem.
Det er en bagatel. Hvis De vil give mig fem minutter.
Min halten... Det er for at få medlidenhed.
Det er en krigsskade. Blitzen.
Min kone og jeg var ude for at høre noget musik.
Det var et brag af en koncert.
Vi overlevede det, men fandt ud af, at min kone levede på lånt tid.
Var De ikke lykkelig gift?
Det er jeg, miss Quinn, og det vil jeg altid være.
Har De for vane at læse privat korrespondance?
Vil De holde den her? Korrespondance?
Det her minder mere om en dagbog over frustration.
"Lon Dis datterselskaber over hele verden: 1.223."
"Antal kvindelige direktører: 0."
Det første tal er ikke korrekt. Det er 1.224 nu.
Men det andet tal er ganske præcist.
Det er lykkedes Dem at gøre mig nysgerrig. Hvad er det, De vil?
Spørgsmålet er snarere, miss Quinn:
Hvad er det, De vil?
Det er tåbeligt. De vil røve en bank midt i London midt om dagen.
- Jeg kunne få Dem fyret for det her. - Og så ville De måske få mit job.
De er blevet forbigået seks gange af nogle, der var mindre kvalificerede.
Det har været oplysende, men jeg har travlt.
Vær venlig at sætte Dem ned.
Jeg er ikke nået til sagens kerne endnu.
De vil fyre Dem.
- Hvabehar? - Ja. Deres geniale russiske forslag.
Hvad kender De til det? Hvor ved De alt det fra?
Jeg prøver bare at hjælpe.
Det er utroligt, hvad folk taler om i rengøringsfolks nærvær.
- Det er, som om vi er usynlige. - Hvad taler de om?
- Jeg er ikke forretningsmand... - Hvad taler de om?
Russerne vil kun gå med til det, hvis det holdes i den øverste ledelse -
- og kun den.
Den lader De ikke til at tilhøre.
Jeg tror ikke på Dem.
De har sikkert ret.
En gammel mands vrøvl. Hvem ville tage sig af det?
Nu kommer der noget godt.
Vil De have en jordnød?
- Er MKA her? - Han er lige gået.
Besynderligt. Der står en herre fra statsministeriet i forhallen.
Nej, det kan da ikke passe.
ANSATTE
AFSKEDIGELSE AF MISS L. QUINN
De har placeret mig ret afsides. Du ser godt ud.
Det er så moderne at prøve noget nyt, så jeg ville forsøge mig.
- Tak, fordi du ville mødes med mig. - Vent med at takke mig.
Jeg har dårligt nyt. Vi kan ikke ansætte dig.
- Hvorfor ikke? - En interessekonflikt.
Lon Di er vores største kunde.
Vi finansierede Ernest Ashtoncrofts første diamantmine.
Du beder om lov til at tale med mig og siger, jeg ikke ved noget om det.
Det gjorde jeg også. Jeg siger det her i fortrolighed som din ven.
De siger, at du er inkompetent og kludrede i det med russerne.
- Det er jo absurd. - Jeg beklager.
Vi fik besked på at undgå dig, -
- og det gælder sandsynligvis alle, der gør forretninger med Lon Di.
Det er jo hvert eneste firma på jorden.
Du sagde, du også ville tale om noget andet.
Nu føler jeg mig helt fjollet.
Jeg ville langt om længe takke ja til din invitation.
Det ville ikke føre nogen vegne.
Jeg har været gift i fem år og har tre ret støjende piger.
Du skulle tage at kigge forbi en søndag. Det er en dejlig suppe.
- Tidlig frokost? - Meget tidlig og meget lang.
Jeg holder fri i eftermiddag.
Har De satset?
Jeg satser aldrig. Hverken på hunde, kort eller fremmede.
- De havde ret. - Havde jeg?
- Hvad vil De stjæle fra firmaet? - Hvem har sagt, jeg vil det?
Rent hypotetisk.
Krig og plyndring, de to mest pålidelige indkomstkilder.
Er vi da i krig?
Om seks måneder går jeg på pension -
- med et stort klap på ryggen og en knap så stor pension.
Det er jeg nødt til at gøre noget ved.
Så det drejer sig bare om penge?
Hvis jeg nu ville gøre noget for min kone?
Som døde for 15 år siden, og som De er lykkelig gift med?
De har nok læst på lektien.
- Hvad har De ellers fundet ud af? - De er ikke uden evner.
De blev tvunget til at stå i lære hos Deres far.
De blev gift som 21-årig, og da Deres kone blev syg, -
- fik De natarbejde hos London Diamonds for at kunne være hos hende.
De fik aldrig brugt Deres evner.
Bravo, miss Quinn. Bravo.
- Hvorfor skulle jeg ikke melde Dem? - Rent hypotetisk?
Hvorfor tror De, det vil lykkes Dem?
Fordi jeg har en plan.
Mit forslag indebærer mindst mulig risiko, -
- fordi vi ikke behøver ændre på vores rutiner.
Hver aften klokken ni låser de hoveddørene, -
- hvilket betyder, at i ti timer kan ingen komme ind eller ud.
Sikkerheden øges på stueplan, -
- men i kælderen er der kun to vagter, her og her ved elevatoren, -
- som er den eneste adgangsvej.
Vil De ind i boksen?
- Det er der, diamanterne er. - Det kan De ikke mene.
Jeg plejer at begynde på fjerde etage og så arbejde mig nedad.
Dejligt vejr.
Når jeg er færdig ovenpå, bliver jeg fulgt ned i kælderen.
De næste timer går med at fjerne affald, vaske og bone, -
- foretage reparationer og vedligeholdelse.
Det meste af tiden arbejder jeg uden opsyn.
Cirka en gang i timen er der en, der ser til mig.
Ellers er jeg helt alene.
Jeg kunne i teorien gå nøgen rundt.
En skræmmende tanke, miss Quinn. Den skal De ikke dvæle ved.
Jeg tager gangen til boksen sidst.
Gangen, som fører til en rund dør, -
- bag hvilken en af verdens største formuer befinder sig.
I 16 år har jeg arbejdet en hårsbredde fra den dør.
Og i de 16 år har jeg aldrig åbnet den. Ikke én eneste gang.
Det ville De heller ikke kunne uden koderne.
Koderne ændres hver uge og betros kun to mennesker.
Mr. Eaton har tjent firmaet hele livet og er pålideligheden selv.
Det siges, at schweizerne stiller deres ure efter hans puls.
Og naturligvis Sir Milton Kendrick Ashtoncroft.
Aldrende hersker over alt på denne jord.
- Hvordan vil De få fat i koderne? - Der kommer De ind i billedet.
Indtil for ganske nylig skulle det her have været et soloprojekt.
For et år siden -
- opdagede jeg, at Sir Milton skjulte koderne i sit skrivebord.
Men for et par måneder siden var de væk.
Jeg ledte hver eneste nat, men de dukkede aldrig op.
Hvorfor gjorde De det ikke straks?
Det har jeg spurgt mig selv om tusind gange.
Jeg har fortalt, at jeg ikke er modig.
Men De vil drage fordel af min tøven.
Vil jeg? Hvordan det?
Her er beviset.
De er vel inviteret?
Det forventes af mig, at jeg kommer. Tror De, han har koderne hjemme?
De skal gå ind på hans kontor og se under den midterste skuffe.
Det er jo absurd.
Selv hvis jeg fandt koderne, og De slap uset ind og ud af boksen, -
- hvordan ville De så få diamanterne ud af bygningen?
Hvor meget kan der være i den?
Hvor meget kunne De tænke Dem?
Hvad er prisen for hævn?
Det er svært, ikke?
- Er en million pund nok? - Til os hver?
- Det ville jeg mene. - Det ville de ikke opdage.
Til den tid er jeg gået på pension, og De er blevet fyret.
- Hvorfor skulle jeg stole på Dem? - Vi har samme mål.
- De får det til at lyde så let. - Er det et ja?
Nej, det er det ikke.
Tag noget pænt på.
Godaften.
Velkommen, Clifton. Kom indenfor.
- Er russerne kommet? - Ja.
Skål for sammenpresset kul.
Hørt.
Sikke et syn.
Vores forsikringsmand Sir Clifton Sinclair på en sjælden visit.
- Han ligger nok søvnløs. - Sinclair ligger næppe søvnløs.
Rystende, at en mand med hans baggrund er vores største garant.
Vidste De ikke det?
Han var indblandet i de der sygeforsikringsskandaler.
Men han var selvfølgelig uskyldig, han blev i hvert fald ikke tiltalt.
Må jeg præsentere Vladimir Dimitriev.
Chef for de russiske diamantmyndigheder.
Mr. Jameson, min næstkommanderende.
Og miss Laura Quinn, en af vores mest strålende juveler.
Ballet, vodka, diamanter. De tre ting, russerne holder mest af.
- Og hvilken foretrækker De? - Diamanter, naturligvis.
Bevar mig vel.
Og hvis jeg havde sagt ballet?
Så ville jeg have budt Dem op.
- Men jeg har en bagtanke med det. - Og det tror De ikke, jeg har?
Jeg vil savne hende.
- Hvordan har den gamle det? - Han overlever os alle.
At oplagre en værdiløs vare ville nok være skidt for hans hjerte.
Hvad laver jeg?
Det spørger jeg ofte mig selv om.
Undskyld, jeg så Dem ikke.
Det er med vilje. De er faldet over min hule. Mit tilflugtssted.
Jeg tror, jeg forstår.
Men aftenen er da en succes. Deres far har ikke sparet på noget.
Det gør han aldrig. Så længe det er diskret og ikke vækker opmærksomhed.
Han er berømt for sin diskretion.
Gav han virkelig 100 pund til de døde minearbejderes familier?
Anonymt.
Han købte kuglerne og kisterne.
Det burde give rabat.
Hvilket slags menneske gør sådan noget?
Et samvittighedsfuldt menneske?
Mr. Hobbs?
Jeg har problemer med varmen på mit kontor.
Vil De have det varmere eller koldere på Deres kontor, miss Quinn?
Hvis vi gør det her, vil jeg have hver eneste detalje at vide.
Udmærket.
Hvis De spærrer den dernede.
Vi må aflyse det. Der er sat overvågningskameraer op.
- Alt bliver overvåget på tv. - Kameraer? Indenfor?
- Inde, ude, gange, lobby. - I boksen?
Nej, på gangen. Vagterne skal ikke stirre på bjerge af diamanter.
Overvågningskameraer? Hvad bliver mon det næste?
- Kan man omgå dem? - Det er udelukket.
Otte kameraer dækker hele kælderen, -
- og et dækker gangen hen til boksen.
Kameraerne er forbundet med den døgnbemandede vagtcentral.
Her er kælderen, receptionen, bestyrelseslokalet...
De må nok leve med Deres pension.
Det er altså fejlsikkert.
Og De tog hele vejen hertil for at fortælle mig det, -
- når De kunne have fortalt det i aften.
- De har fundet en løsning, ikke? - Det har jeg ikke.
Deres ihærdighed minder mig om min kone.
- Hvorfor er De så vedholdende? - Fordi jeg hader de engelske vintre.
Fortæl mig så, hvordan det kan gøres.
Der er en mulighed, men det kan ikke lade sig gøre.
Selvom der er otte kameraer, vises kun fire billeder ad gangen.
De skifter hvert 15. sekund, så hvert billede er væk i...
- 60 sekunder. - Det er ikke nok.
Jeg er inde på ti sekunder.
De kan ikke stå uden for boksen, når billedet forsvinder, og så være væk.
De må begynde for enden af gangen, som er 37 meter lang.
Det er ikke noget problem.
De kan knap nok gå og da slet ikke løbe.
Det kan jeg godt.
Det er gået for vidt. Jeg beklager.
Nu er De indblandet, om De vil det eller ej.
- Hvabehar? - De gav mig koden. De er indblandet.
Tag ikke fejl af det. Jeg gennemfører det her.
Og De skal ikke lade, som om De ikke ønsker det, for det gør De.
De ønsker et betydningsfuldt liv.
Og De ved, at det her er den eneste måde, De kan få det på.
Miss Quinn, De sagde det selv.
De vil aldrig opdage det.
Vi gør sådan her. Vi synkroniserer vores ure i morgen, -
- men det skal være i morgen, før de opdager sikkerhedsbristen.
Når De står i gangen, ringer jeg til vagten.
Det burde give Dem mindst 30 sekunder yderligere.
Når det er overstået, bør vi undgå al kontakt.
- Godaften, miss Quinn. - Godaften, Henry.
- Albert.
Godaften, miss Quinn. Må jeg have lov?
- Noget nyt, Henry? - Spørg mig igen på fredag.
- Godaften. - Godaften.
Pokkers!
Hobbs!
Der er desværre opstået et problem. Hvis De vil følge med ind igen.
Det er mr. Lewis. Guderne må vide, hvad den mand indtager.
Hvis De vil være så venlig.
Nu skal De få lov.
- Mr. Hobbs. - Godmorgen, miss Quinn.
- Hvordan står det til, Henry? - Med ét ord: Kedsommeligt.
- Er der ikke syn i næste uge? - Mandag den 5.
Sortererne er gået hjem.
Er MKA kommet?
Mr. Jameson, hvad er der sket?
Miss Quinn!
Miss Quinn, er De derinde?
Det er naturligvis yderst fortroligt. De må ikke tale om hændelsen.
- Det vil få alvorlige konsekvenser. - Naturligvis.
Elevatoren er den eneste adgangsvej.
Der er ingen underjordiske gange og kun tre snævre luftkanaler.
Hele kælderen er indkapslet i cement, marmor og stål.
Det må være det sikreste anlæg i Europa.
Det troede vi i hvert fald.
Det ville kræve en hær af mænd og køretøjer at flytte to ton diamanter.
I kender Sir Clifton Sinclair fra Kings Row, vores tegningsgaranter.
Vi er enige om, at det har højeste prioritet, at alt fremstår normalt.
En politiundersøgelse og offentlig omtale ville være en katastrofe.
Med ét slag ville al tillid være væk. Så vi klarer sagen selv. Sinclair.
Kings Row har stået bag London Diamond i 70 år, og ligeledes i dag.
Lad mig præsentere vores forsikringsefterforsker, mr. Finch.
Godmorgen. Tag det helt roligt. Vi skal nok finde diamanterne.
Roligt? Hele verdensforsyningen af diamanter er forsvundet!
Nu vil jeg se boksen, og kald natpersonalet tilbage.
- Hvad har De gjort? - Der er styr på det, miss Quinn.
Styr på det? De sagde det, der kunne være i en termokande.
Mød mig på cafeen på hjørnet af Hatton Ground bagefter.
Mr. Hobbs? Hvis De vil følge med her.
Det er ikke et af Deres bedste indfald. Lad os gøre det kort.
Hvad har De gjort med diamanterne? Svar mig nu.
- Det skal jeg nok. - Jeg kan ikke trække vejret.
- Rolig nu. - Hvad sagde De til Finch?
At jeg gjorde, som jeg plejer. Jeg bonede gulvene, tømte affald.
At det var en normal nat. Jeg løj.
Nu skal De gå tilbage og gøre nøjagtigt, som De plejer.
Så tales vi ved.
Her er jeg i morgen.
Miss Quinn. De skal straks møde på Sir Miltons kontor.
Hvis De vil erhverve effekterne, så giv besked inden ugens udgang.
Detaljerne angående beholdningen -
- og købsbetingelserne er nøje beskrevet i dette brev.
Jeg må ikke være medvidende om en aftale mellem min klient og Dem.
Hvis De giver mig besked, får De instrukserne angående betalingen.
Min klient vil derefter meddele, hvor De kan finde effekterne.
Mr. Boyle? Vil det sige, at De ikke kender Deres klients identitet?
- Det er korrekt. - Eller effekterne?
Det er også korrekt.
Undskyld, men der er telefon til mr. Boyle fra hans kontor.
Hvad i himlens navn foregår der?
"Et udvalg af uslebne diamanter er til salg."
"Markedspris: 100 millioner pund."
Står der ikke andet?
- "Skal betales inden 48 timer." - Vi er blevet plyndret af galninge!
- Bør han ikke tilbageholdes? - Mr. Boyle har fortalt os alt.
Det må De undskylde.
Var der andet?
Jeg ser frem til at høre fra Dem. Farvel.
Den Sydafrikanske Stjerne.
Tilkald Sinclair. Med det samme.
Miss Quinn. Må jeg have lov? Jeg gennemgår hele personalet.
- Kom indenfor. - Tak.
Værsgo at sidde ned.
- Må jeg byde Dem en cigaret? - Nej tak.
Tak.
Nuvel...
Miss Quinn.
De er amerikaner, men uddannet på Oxford.
De har arbejdet her i 15 år og er nu forhandler.
Det er korrekt.
Synes De, De har klaret Dem godt?
Ja.
- De er ikke gift? - Nej.
Og De er 38.
Det er korrekt, mr. Finch. Det håber jeg ikke, er forbudt.
Har De nogen spor?
Med Deres erfaring, hvem ville De så mene, var London Diamonds fjender?
Listen kan være lang. Vi er et verdensomspændende firma.
- Handler det om mere end penge? - Den diamant, mr. Boyle kom med...
The Kimberly Four.
530 karat, verdens fjerdestørste diamant.
Hvis det handlede om penge, ville vi ikke være i besiddelse af den.
Så det er symbolsk?
Den kaldes også Den Sydafrikanske Stjerne.
Tak, miss Quinn. Det var det hele.
Er De på venskabelig fod med mr. Hobbs?
Det er jeg vel. Han gør rent om natten. Han er altid ret munter.
- De talte med ham i dag på gangen. - Jeg har problemer med radiatoren.
Jeg bad ham kigge på den. Den er utilregnelig.
- Hvad angår temperaturen. - Fik De løst problemet?
Han ville vist se på det i løbet af denne uge.
Udmærket. Tak skal De have, miss Quinn.
Tak for underretningen. Jeg giver besked inden 24 timer, -
- og jeg fremskaffer informationerne. Tak, de herrer.
- Godmorgen. - De virker frisk og frejdig.
Jeg vil gerne samarbejde med mr. Finch om efterforskningen.
På grund af tidspresset er god kommunikation påkrævet, og...
- Og? - Finch er ansat af Sinclair.
Hvorfor ikke? Der er et kæmpestort ingenting nedenunder.
Kings Rows advokater er her. Vil de betale løsesummen?
Ikke hvis Sinclair bestemmer.
Han har fået de andre medlemmer af syndikatet til at gå imod det, -
- men han ejer jo også aktiemajoriteten.
- Så ville han ende på bunden igen. - Vi er ikke bundet af kontrakten.
Hvad angår store personlige formuer, plejer kontrakter at have smuthuller.
Og hvis det sker, bliver vi insolvente.
Ingen diamanter, intet syn. Hele verden får det at vide...
...og helvede bryder løs.
Tal De med mr. Finch.
Sig, at jeg skal assistere ham.
De virker meget opsat på det.
Mit job står på spil. Det gør det for os alle sammen.
Jeg taler med ham med det samme.
Vi har lige modtaget det her, mr. Finch.
Mr. Jameson har muligvis talt med Dem.
Jeg skal hjælpe Dem med efterforskningen efter bedste evne.
Ja, det sagde han. Jeg skal ned i boksen nu.
- Skærmene her. - Det nye sikkerhedssystem.
For hver 60 sekunder er der en gang, som ikke bliver overvåget i et minut.
- Et minut er ikke ret lang tid. - Nok til at slippe uset forbi.
Elevatoren er den eneste adgangsvej, men diamanterne kom ikke op med den.
Enhver aktivering bliver registreret elektronisk.
Den kørte tre gange den nat og kørte straks tilbage hver gang.
Så elevatoren holdt ikke længe nok til, at boksen kunne blive tømt?
Korrekt. Værsgo.
Må jeg have lov?
Otte centimeter tykt stål. I gulvet, loftet og væggene.
For at få diamanterne ud må de have trængt igennem et sted.
- Den er ikke brudt op. - De kendte koden.
Alt taget i betragtning, mr. Finch, hvad er De så kommet frem til?
Er det ikke åbenlyst?
Det må en kvinde med Deres forstand da have gættet.
Klokken er 14. Vi er vist ventet ovenpå.
En midlertidig hjælp til at få diamantbeholdningen på fode igen.
Fem millioner pund? Var det alt, hvad De kunne skaffe?
Stenene kan ikke afsættes. I styrer de store handelscentraler.
Når den første diamant dukker op, følger resten.
Sinclair, vi er eneleverandør af diamanter til seks kontinenter.
Rygtes det her, vil det være en katastrofe.
Penge kan ikke erstatte diamanter.
Miss Quinn er her med mr. Finch.
At betale løsesummen vil gøre det sværere at pågribe gerningsmændene.
Det er Deres problem, ikke mit.
Mr. Finch har vist noget at fortælle, som kan ændre vores holdninger.
Jeg er nu vis på, at røveriet blev begået af en eller flere ansatte.
Gerningsmanden fik sandsynligvis fat i koderne til festen lørdag aften.
Et hold er i huset for at lede efter fingeraftryk.
De sagde, at De mente, motivet er politisk.
Handlede det om penge, rakte en håndfuld diamanter.
Hvem er de mest sandsynlige politiske grupper?
Russerne og de sydafrikanske oprørere.
Og er der så nogen blandt London Diamonds ansatte, -
- som kunne stå i forbindelse med disse politiske grupper?
Der var ét navn, der dukkede op.
Som 20-årig blev Oliver Ashtoncroft arresteret til et socialistisk møde.
Det er absurd. Det er 20 år siden.
At jeg ikke støtter alt i firmaet, gør mig ikke til kommunist eller tyv.
Så er det godt!
De er godt nok sunket dybt denne gang.
Jeg beklager. Men medmindre alle tegn på svindel er udelukket, -
- vil Kings Row ikke dække tabet.
Som syndikatets største tegningsgarant -
- står De til at miste en stor del af Deres uretmæssige formue.
- Eller overdriver jeg? - Det er temmelig stærkt.
Sagt af en de facto-diktator over en nation af slaver.
I 30 år har vi betalt Dem umådelige summer for Deres sikkerhed.
Det gjorde vi i håbet om, at vi en dag ville få noget til gengæld.
Den dag er kommet, Sinclair, og hvad så nu? Intet.
Jeg vil knuse Dem, Sinclair. Jeg vil tage alt, hvad De ejer, -
- og pisse på Deres forpulede grav.
Hvordan fik De dem ud?
- Hvad er verdens hårdeste stof? - Hvem står bag?
En diamant. Gnider man den, afgiver den energi.
Dypper man den i vand, kommer den tør op.
- Den eneste fjende er en diamant. - Nu er de værdiløse.
De kan ikke sælges. London Diamond er den eneste køber.
Derfor har vi også krævet en løsesum.
Der er ikke noget "vi". De kan ikke betale.
De har ingen penge. Og ham efterforskeren så os tale sammen.
Han skal nok finde ud af det.
Har De lagt planer?
Når De får Deres andel, hvad vil De så foretage Dem?
Vil De yde eller nyde?
De er et gammelt fjols. Vågn nu op!
Forstår De det ikke? Vores fremtid bliver bag tremmer.
Godt. Hør her. Jeg kan forhandle os ud af det her.
Jeg tilbyder Ashtoncroft diamanterne til gengæld for frihed og tavshed.
Det vil han gå med til. De skal bare fortælle mig, hvor diamanterne er.
Jeg beklager. Jeg ville gerne hjælpe Dem, men jeg vil ikke forhandle.
Så må jeg melde mig selv.
Vil De virkelig gøre det? Efter alle de år, hvor De har kæmpet Dem op?
De har leet ad mænds vittigheder, været underdanig, -
- forspildt Deres chancer, opgivet kærligheden.
De har gjort alt det beskidte arbejde.
Vil De virkelig give afkald på alt det blot for at trodse mig?
Jeg kræver det fulde beløb, og de kan godt betale.
Det er nøjagtigt det beløb, de er forsikret for.
- Godt. Jeg finder diamanterne selv. - Jaså?
Ja, bestemt. Jeg finder diamanterne, tvivl ikke på det.
- Er det et dårligt tidspunkt? - Nej, slet ikke.
Det er en ren formalitet, og det gælder alle ansatte, -
- der var til stede ved Sir Miltons fest.
- Deres fingeraftryk? - Naturligvis.
Må jeg have lov?
Bare tag det roligt. Det er blot for at udelukke Dem fuldstændigt.
- Her er ret varmt. - Ja, ikke?
Hvis jeg må have lov?
- Mistænker De virkelig OIlie? - Tja.
Ville han ikke med største lethed kunne have fået fat i koderne?
Men har han modet, den fornødne ærgerrighed?
Tænk, at nogen kan være så dristig.
Dristig? Eller blot ærgerrig?
Ærgerrighed kan man forstå, miss Quinn.
Er De ikke gift længere, mr. Finch?
Nej, det er jeg ikke.
- Blev hun træt af efterforskninger? - Ja, det gjorde hun.
Det gør mig ondt.
Værsgo.
Der var lige en sidste ting. Jeg har brug for Deres hjælp nedenunder.
- Det tager kun et øjeblik. - Naturligvis.
Nu skal De fortælle mig, om De mener, -
- at denne mand lyver.
Mr. Hobbs. De kender vist miss Quinn.
Tredje sal, andet kontor på venstre hånd.
Hun har venligst indvilget i at lytte med.
Taler vi stadig om tirsdag nat?
Jeg vil gerne vende tilbage til tidsrummet i kælderen.
Fra tre til seks om natten, tre timer, -
- som der ikke er gjort rede for.
Mit slags arbejde udføres generelt alene.
De har forklaret, at De i det tidsrum bonede og polerede gulvene.
- Mestendels. - Det er lang tid.
Marmor kræver en bestemt slags voks og er lang tid om at hærde.
- Hvornår tog De gangen til boksen? - Til allersidst.
- Mellem fem og seks? - Ja.
Hvorfor til sidst?
Det er en skattet opgave. Lig at tage vare på en trone, tænker jeg.
Jeg gemmer altid det bedste til sidst.
Har De nogen hobbyer, mr. Hobbs? Fritidsaktiviteter?
- Ja, jeg læser bøger. - Nogen bestemte?
Graham Greene, H.G. Wells. Af og til Emily Dickinson.
Ikke noget mere radikalt? Læser De ingen russiske værker?
Jeg prøvede at læse "Krig og fred", men kunne ikke komme igennem den.
De går til hundevæddeløb. Nyder De at se hunde løbe i ring?
Og så vasker jeg underbukser om torsdagen.
Deres kone døde for en del år siden af kræft.
- Hun hed... - Margaret.
Korrekt. Det må have været frygteligt.
At sidde der og se hende visne bort i sin bedste alder.
De lyder som en mand, der har mistet noget.
Hvis De fortalte mig, hvad det var, kunne jeg måske hjælpe Dem.
- Mr. Finch? - Ja.
Vi har noget, der muligvis vil interessere Dem.
De må have mig undskyldt.
Det var det, mr. Hobbs.
Vi tales ved senere, miss Quinn.
Jeg brugte et lommetørklæde, men måske har jeg sat fingeraftryk.
Jeg ved, det ikke handler om pengene.
Det gør det aldrig.
Jeg forstår Deres politiske holdning, -
- men Kings Row gør alt for at undgå at betale.
Og jeg tror, det vil lykkes dem. Vores eneste chance er at forhandle.
De har ikke fundet diamanterne.
De får ikke andet ud af det end at tilbringe resten af livet i fængsel.
Er Deres sag det værd? Ville den gøre det samme for Dem?
Ved denne tid i morgen er det overstået.
At man ikke gør en uret god igen ved at begå en ny, er noget sludder.
Af og til må man gøre noget godt igen ved at gøre noget, der er forkert.
Forresten... Min sag.
Den er 100 livstidsdomme værd, miss Quinn.
Det vil De forstå en dag.
Måske vil det inspirere Dem til at se ud over disse marmorvægge.
Det er en utrolig verden.
Hvis det er nogen trøst, -
- så var det ikke min mening at blande Dem ind i det.
Få teknisk afdeling til at bekræfte det.
Hvad med væddeløbsbanen?
Ham der. Jeg er ret sikker på, at det er ham rengøringsmanden.
I guder, Hobbs. Hvordan gjorde du det?
Vi har ikke mere tid tilbage.
En krig mod Ashtoncroft bliver et blodblad. Nogen bliver ruineret.
- Hvad med Finch? - Han har nogle spor.
- Jeg tror ikke, vi kan stole på ham. - Vi har intet valg.
Sørg for, at han finder noget, og det i en fart.
Hvad fanden tror De, jeg har foretaget mig?
Kontakt syndikatets medlemmer. Dem alle sammen.
Indkald til møde i aften.
Hvad skal vi sige til dem?
Sig til dem... Sig til dem...
Sig til dem, at hvis de ikke kommer og betaler deres gæld til mig, -
- så vil jeg vie mine sidste år her på jorden -
- til at ruinere hver eneste af dem.
Sig det til dem. Ord for ord.
London Evening News.
Nyhedsredaktionen, tak.
Jeg ledte efter Dem. Jeg ville trække lidt luft.
Må jeg byde Dem på en drink?
De er noget af en kvinde.
Fuldstændigt uafhængig.
Hvorfor var det, De aldrig er blevet gift?
Min mor sagde: "Du bliver ikke populær af at slå drengene."
Hun havde ret.
Vi er ens. Outsidere. Enspændere.
Vi kunne næsten være fremragende.
Men hvad ville vi opnå med alle de timer, vi har lagt i det?
Intet som helst.
Kom ind.
- Pressen står udenfor. - Pressen? Hvad vil de?
Det ved jeg ikke.
Jeg taler med dem.
Mine herrer og damer.
Sir Milton Ashtoncroft...
Nå, miss Quinn.
Vil De fortælle mig, hvordan De gjorde det?
Fik diamanter for 100 millioner pund -
- forbi kameraer, stålvægge, sikkerhedsvagter, forseglede døre.
Jeg kan for min død ikke regne det ud.
Gid jeg kunne hjælpe, men så snedig er jeg ikke.
Måske har De indgået en aftale med russerne.
De tager Dem af det nye kartel, når Lon Di er færdig.
Virker jeg så djævelsk?
Vi har et foto af Dem og mr. Hobbs på væddeløbsbanen.
- Jeg spiller aldrig. - Vi har også fundet fingeraftryk.
I Ashtoncrofts hjem.
Det endelige resultat skulle foreligge ved midnat.
Og desuden...
Jeg får fem procent af det, jeg tilvejebringer.
Jeg ved godt, hvad De er i færd med. De sætter mig på en prøve.
De registrerer mine reaktioner, hvordan jeg reagerer.
Men De har ikke anholdt mig, fordi jeg ikke har gjort noget.
Måske har jeg ikke anholdt Dem, fordi De skal afsløre bagmanden.
Der er sket noget.
Pressen ved besked. Mr. Ashtoncroft har fået et hjerteanfald.
- Klarer han det? - Desværre ikke.
Bestyrelsen mødes på kontoret.
Jeg håber ikke, De har planer om at forlade byen.
Pokkers.
Hvor er De yndig.
De er kvik.
Beskidt, men kvik.
Ashtoncroft er død. Eller var det bare en del af Deres plan?
- Jeg fortæller det hele. - Det kan jeg ikke lade Dem gøre.
Forstår De, tidsfristen for løsesummen udløber om en time.
Så jeg bevogter indgangen til Aladdins hule, -
- i fald nogen skulle være kvik nok til at regne det ud. Såsom Dem.
De er et stort aktiv for firmaet, ikke?
- De vil ikke betale. - De skal nok betale.
Har De tænkt over, hvad De vil gøre, når alt det her er overstået?
De minder mig utrolig meget om min kone.
Når hun først havde sat sig noget for...
- Har jeg fortalt, hvordan hun døde? - Af kræft.
Først sagde de, at de kunne operere for kræften, -
- og at det var blevet opdaget tidligt.
Vi havde med vores få midler tegnet en privat sygeforsikring.
Men så sagde forsikringsselskabet, -
- at hun måtte vente, til det blev hendes tur.
Vi talte vores sag hele vejen op til selskabets bestyrelsesformand.
Men han sagde, at det ikke hastede.
Sådan blev det. Men da hun endelig blev indlagt på hospitalet, -
- så var det for sent.
- Det er Sinclair. - Ja.
Dengang var Clifton Sinclair den største udbyder -
- af private sygeforsikringer til de mindrebemidlede.
Med de penge etablerede han sig...
Som London Diamonds største tegningsgarant.
Individuelle deltagere i Kings Rows syndikater -
- hæfter med hele deres private formue.
Hvad er meningen? Hvad fanden laver De her?
Vi har diskuteret den situation, De har bragt os i.
Vi ejer 75% af London Evening News. Dem talte De vist med tidligere.
Ved at gå til pressen undgår De at betale.
Stor skandale, De vinder tid. Det var da planen, ikke?
Mr. Ashtoncroft vil frafalde anklagerne, -
- hvis skadesudbetalingen straks falder, hvilket jeg har godkendt.
- Hvad har De? - Kings Row står for pålidelighed.
Det er vores selskab bygget på.
I får aldrig pengene tilbage. Det er til en løsesum, for pokker!
Siger De, at De har ventet i 15 år på det rette øjeblik?
- Alt dette for at straffe én mand? - Tålmodighed er en dyd, siger man.
Han fratog mig...
...det eneste, jeg virkelig elskede.
Mr. Hobbs... Gjorde De det for hendes skyld?
Nej.
Jeg gjorde det for min egen skyld.
- Hvordan regnede De det ud? - Ved hjælp af min klodsethed.
Kom nu.
- Her er det. - Tak.
Banken bekræfter, at et beløb er indbetalt -
- svarende til nøjagtigt det beløb, Deres klient har forlangt.
Hvor befinder beholdningen sig?
Hvad står der?
Vil De tilkalde vagterne?
- Jeg forstår det ikke. - Tomt! Hvad skal det betyde?
At vi ikke får diamanterne tilbage.
- Den Sydafrikanske Stjerne? - Et lille problem.
Hvis De vil være så venlig. Nu skal De få lov.
Så får De at vide, hvor De finder effekterne.
Undskyld. Der er telefon til mr. Boyle fra hans kontor.
Ja.
Har De modtaget en pakke?
- Må jeg give Dem et godt råd? - Det er jo Dem, der har pistolen.
Livet skal leves, mens man har det. De skal ikke angre noget.
Læg nu pistolen fra Dem. De har det ikke i Dem.
Den var ikke ladt.
Det er ligegyldigt nu. Nu er det i orden.
Pas på.
Miss Quinn?
Mr. Finch.
Tillykke.
De fik tanken, da De tabte Deres ørering ned i vasken?
Jeg beklager, De gik glip af Deres findeløn.
Vi fandt ingen fingeraftryk på pengeskabet.
Jeg fandt dem på teaterkikkerten. Det var ikke endeligt bevis.
Mr. Finch...
Hvad end De vil sige, miss Quinn, -
- så er det ikke det rette øjeblik.
Måske kommer det aldrig.
Hvor besynderligt det end må lyde, -
- kan jeg ikke udholde tanken om, at De skal tilbringe livet i fængsel.
De bliver naturligvis nødt til at hjælpe med efterforskningen.
Med Deres store erfaring er De i fuld stand til det.
Farvel, miss Quinn.
Det har forlydt, at et storstilet røveri har fundet sted her.
Det er ikke tilfældet.
Ollie overtog firmaet og levede fuldt op til sin fars forhåbninger.
Jeg var heldigere.
Vi ser frem til et langt og indbringende og...
...fortroligt forhold.
Efter efterforskningen konkluderede man, at mr. Hobbs handlede alene.
Han blev aldrig fundet. En måned senere blev jeg forbigået igen.
Jeg indgav min afskedsbegæring næste dag.
Ikke for at være sensationslysten, men hvad skete der med pengene?
Mr. Hobbs?
Mr. Hobbs... Vi talte aldrig sammen igen.
Men jeg modtog et brev fra en schweizisk bank, -
- hvori der stod, at der var indsat et beløb på en konto i mit navn.
Et beløb på 100 millioner pund.
Det hele.
Det er der, min rigtige historie tager sin begyndelse.
Din artikel hedder "Kvindelige ledere", ikke sandt?
Jeg håber, det vil inspirere dig, og at du vil inspirere andre.
Du kan kontakte mig. Det står bagpå.
Det var ikke min mening, -
- men byrden af Hobbs' penge gav mig et skub i en anden retning.
Jeg udforskede verden og derigennem mig selv.
Det tager forbløffende lang tid at forære 100 millioner pund væk.
Det har taget mig 40 år, og netop i dag...
I dag har jeg foræret den sidste penny væk. Jeg er endelig fri.
DET ER EN UTROLIG VERDEN.
Du kan kontakte mig.
VIL DU YDE ELLER NYDE?
Bortset fra den juvel, du holdt i din hånd.
Den har jeg gemt til dårlige tider.
Eller måske...
Måske er det den sidste rest af forfængelighed, jeg har tilbage.