Jeg tæller til ti.
En, to,
tre,
fire, fem,
seks, syv, otte, ni, ti.
Nu kommer jeg!
Bøh!
Sarah?
Jeg kan ikke se dig, skat!
Jeg kan ikke lide, at du løber så langt væk!
Sarah?
Sarah!
Sarah?
Sarah!
Sarah, hvorfor svarede du ikke?
Se på mig, når jeg taler til dig.
Du godeste...
LOFT
- Det er her. - Er du sikker?
Ja.
Ballahack road nr. 55.
Jeg ved ikke... Vi er ret synlige, synes I ikke?
Der er vist ingen, der kommer her længere.
Hvad mener du?
Jeg mener, de vil ikke, så de lader være.
Jeg føler mig som en teenager.
Det er lidt romantisk, ikke? ...at bryde ind i mit hus?
Jo, virkelig romantisk.
Jeg ved, det er underligt,
men det er min sidste chance.
Stedet er væk i morgen.
Bare husk på, Maddy, at det bare er et hus, okay?
Du er mere end din fortid.
Ja, det er bare... Jeg sætter pris på, at du er her.
Hey, skal vi gøre det eller ej?
MEDDELELSE OM NEDRIVNING
Tjo, et lille indbrud, hvorfor ikke?
- Så er det nu. - Hvorfor skulle hun med?
Jeg har brug for jer begge, okay?
Det er vigtigt for mig.
- Er du rede, Frede? - Efter dig, Nikolaj.
- Åh, hvor er I søde. - Mm-hmm.
Nu ikke jaloux.
Smadrer du bare en rude, eller hvad plejer du at gøre?
Man låner en enkelt Prius...
Okay, I to.
Giv mig den. Giv mig den, her.
Må vi se, hvad du duer til, Kloge Åge?
Kom så, læg kræfter i.
Kom så, skat, du kan godt.
Lort!
Det kan ikke lade sig gøre.
Hm...
Hvad med at kravle ind gennem vinduet?
Hvorfor gør du det ikke, Izzy?
Det er dig, der er manden.
Jeg vil ikke blive beskidt.
I to?
- Den er åben. - Hvad?
Advarsel, mig i røven!
MEDDELELSE OM NEDRIVNING
- Wow. - Ja.
Du godeste...
Hold da op.
- Ja, ikke? - Lyset virker ikke.
Tænk at det hele er her endnu.
Ja.
Ingen gjorde noget ved det,
så efter politiet gik,
lod de det være, som det var.
Hvordan kan de det?
- Det er lidt skummelt. - Ja...
Okay, frygtløse leder, hvad leder vi efter?
Åh! Peter Panda!
Okay.
Så kan vi smutte igen.
Det her var min.
Det er den stadig, hvis du vil.
Nej, nej, det er bare...
Jeg kan huske, at jeg legede med ham, lige her.
Olivia var i sin kravlegård, og mor var i køkkenet.
Og Peter Panda og jeg, lærte Olivia et børnerim.
Det var, øh... Pokkers, hvordan var det nu?
Det var, øh...
"Hej, hej, legekammerat"
kom ud og leg med mig
og hent dine dukker tre,
kravl op i mit æbletræ.
Og hvis du nøglen finder
og døren den går op
så bliver vi frejdige venner
"for altid, altid, altid."
Det er vist forkert.
- Hvad? - Anden vers, begynder med:
"Glid ned ad regnbuen til min kælderdør."
ikke "hvis du nøglen finder..."
- Er du sikker? - Fuldstændig.
Wow.
Han har faktisk ret.
- Du lærte mig den. - Det er rigtigt.
Dengang jeg boede hos dig og tante Nor.
Ja.
Nå, efter denne dejlige stund
hvis der er andet end Peter Panda,
vi skal have med, så lad os rykke.
Helt ærligt, Izzy.
Findes der noget mere værdifuldt
end varme barndomsminder?
Okay, helt seriøst. Hvad er grundreglen her?
Alt bliver jævnet med jorden i morgen,
så bare tag for jer.
Bare spørg mig først. Er det en aftale?
Det er en aftale.
Vi ses, unger.
Mor dig. Vær forsigtig.
Kan vi ikke bare se os lidt omkring?
Jo da.
- Er du okay? - Ja.
Hvad er der hernede?
Køkkenet, kælderen.
Perfekt. En mørk kælder i et gammelt, forladt hus.
Fy for den lede...
- Er det... - Det er blod.
Jeg bryder mig ikke om det, Maddy. Lad os smutte.
Nej, nej... Det er okay.
Jeg kan godt håndtere det.
Hvad laver hun egentlig deroppe?
Ingen idé.
- Kom. - Ja.
Sådan, jackpot.
Fedt.
Er det jer?
Hvad laver I herinde?
Jeg havde et svagt minde om din mors læderjakke,
men jeg kan ikke finde den.
Har du tjekket i skabet?
Nej.
- Mener du denne gamle sag? - Ja.
Du tager den ikke, vel?
- Hvad? Den er vintage. - Det er underligt.
- Den er gratis. - Okay, I to.
Det må du selv om.
- Vi ses. - Hey.
Hvorfor er du sådan?
Du gifter dig ikke med ham, vel?
Helt ærligt.
Ved du, hvor mange der skred
på grund af min fortid?
Han er her stadig.
Fint nok, men han er stadig kedelig,
og du bør flytte tilbage til mig, fordi jeg er spændende.
Det ved jeg, du er.
Bare prøv at være sød, okay?
Fint.
Kom. Du skal se mit værelse.
Sådan.
Herinde.
Hold da op.
Det er så... lyserødt.
Ja, jeg havde min pigede periode.
Ja, det ses.
Wow. Se lige alt det her.
Ja, ikke?
- Det er ellers en skam. - Hvilket?
Du nåede vel aldrig at knalde herinde.
Det er vel aldrig for sent.
Virkelig?
Fedt.
Hvad fanden?
Maddy, har du gjort det.
Hvad? Det har jeg ikke gjort!
Det har jeg ikke!
Åh, gud.
Der har åbenbart været nogen.
Det er nok bare et par unger, der laver ballade,
for vi er næppe de første, der har fået denne lyse idé, vel?
Apropos lys, hvorfor fanden
blev lysende tændt?
Måske har nogen betalt regningen?
Ja, måske.
Nå, lige meget.
Så kan I nemmere se,
hvor blæret min nye læderjakke er.
Mjav.
Okay, men...
Der er stadig meget at plyndre,
så... jeg plyndrer videre.
- Jeg venter lige. - Ja, ja.
Tag din tid.
- Hvad sker der? - Rolig.
Jeg vil bare tale lidt.
Jeg er bekymret for Maddy.
Er det endnu en omgang psykopladder,
fordi du er rådgiver?
Terapeut, Izzy.
Hun har ikke været her i 25 år.
- Giv hende lidt luft, okay? - Er du sikker på det?
Hvad skal det betyde?
Vidste du, at hun får mareridt?
Hun sover nærmest ikke mere.
Måske vil hun bare ikke sove med dig?
Det er ikke pis, Izzy. Jeg prøver at fortælle dig noget.
Forleden dag ringede rektoren til hende.
Børnenes opgaver havde ikke fået karakterer,
Hun havde ridset grupper af fem på dem.
Du ved, fire i streg og så en på tværs.
Forældrene klager. Hun fortæller mig ingenting.
Så jeg tjekker hendes kalender,
og ser det samme, Izzy,
bare grupper af fem overalt på siderne.
Hvad?
Det plejede hun at gøre, da vi var børn,
efter hun flyttede ind hos os.
Min mor tog hende til psykiater,
hun fik nogle piller, og så holdt det op.
Hvad tror du så, det betyder?
Bors atomnummer?
Jeg ved det ikke.
Kender du til "loven om de fem?"
Nej.
Der er et religiøst koncept kaldet "discordianisme."
De kalder det "rent kaos" og uforståeligt for mennesker.
Og i rent kaos, er den eneste mærkbare orden:
loven om de fem.
Alting foregår i fem
eller på eller anden en måde, relateret til fem.
De hævder, at loven om de fem, aldrig slår fejl.
Så du tror, at hun er discordianist?
Nej, din spade. Jeg siger, at jeg ikke aner en skid.
Selvfølgelig. Den var god.
Jeg ved det ikke, Jake. Undskyld.
Izzy, ingen kender hende som du.
Har du slet ikke lagt mærke til noget sært ved Maddy?
Jeg beder dig bare om...
At holde lidt øje med hende, okay?
Okay.
Hej. Er du okay?
Ja. Ja, jeg har det fint.
Det er bare en stor mundfuld.
- Ja. - Nej, vent.
Kan vi lade det værelse være, indtil videre?
- Ja, selvfølgelig. - Okay.
Der er sikkert bare legetøj derinde.
Nemlig.
Okay, hvad fanden er det?
- Hvad er hvad? - Izzy?
- Nå, dem her? - Dem der.
Det er bare...
Giv mig dem.
- Xanax? - De er over to årtier gamle!
Så er de sandsynligvis kraftigere?
Så er de sandsynligvis giftige.
Du kunne være kommet til skade, Izzy!
Vent, nej!
Jeg har haft en følelsesmæssigt stresset periode.
Okay, så ryg en joint.
Joints koster penge.
Hvis jeg havde en sambo, der hjalp med huslejen,
ville jeg måske have råd...
Okay. Fint.
- Seriøst? - Fedt.
Giv mig resten.
- Det var kun til husbehov. - Du er utrolig.
Fedt.
Vil du tale om det?
"Vil du tale om det?"
Izzy, altså...
Virkelig? For helvede.
Puha.
- Er du okay? - Hvad skete der?
Ikke noget. Det var bare...
Det var bare en edderkop.
Ad.
Er du okay?
Ja, det var bare en stor en.
Det er okay. Skal vi ikke skride nu?
Nej, jeg vil blive lidt længere.
Okay.
Maddy.
Jeg ved, du leder efter svar, okay?
Men du finder det i hvert fald ikke her.
Okay?
Folk kan være... mysterier.
Siger du også det, til dine klienter?
Min mor var alkoholiker.
Hun var også psykolog,
og brugte sit liv på at behandle syge personer.
Hvordan kunne hun overse sin egen sygdom?
Eller endnu vigtigere,
bekymre sig om det?
Jeg så til i 16 år,
hvordan hun stødt drak sig selv ihjel,
men jeg har ikke fundet svar. Og hvad var du...?
Du var tre, sidst du så din mor.
- Det er ikke godt nok. - Det er det nødt til at være, Maddy.
Jeg ringede til min far i sidste uge.
Hvad gjorde du?
Jeg havde nogle vigtige spørgsmål, okay?
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Altså, han sagde...
Han sagde, det ikke var hendes skyld,
at noget i huset fik hende til at gøre det!
Det tror du vel ikke på, Maddy?
Skat, det er bare et hus.
Det er bare et hus med gipsvægge
og isolering.
Det er et hus!
Se os. Vi var normale, lykkelige.
Så blev min mor gravid. Vi fik brug for mere plads.
Vi fandt huset her.
Det var så billigt, at min far ikke kunne afslå det.
Tre uger senere, døde mor og Olivia!
Far var i fængsel og jeg...
Jeg flyttede ind hos tante Nor.
Hey, hey.
Lad være.
Efter at have talt med min far,
troede jeg også, det var fis.
Manden er jo gal, ikke?
Men så undersøgte jeg selv sagen.
Tjek det her. Se lige!
Hvad ser I?
Et gammelt billede af huset.
Nej. Cle Elum.
Washington, 1942.
En ældre mand dræbte sin familie
og hang sig selv fra anden sal.
Holly Springs, North Carolina, 1976.
En ældre dame udlejede værelser.
Så forgiftede hun dem alle med blegemiddel.
Med blegemiddel! Det er det her hus!
Jeg ved det!
- Jeg mener... - Det er et sammen...
- Hey, det er et sammentræf, Maddy. - Men...
Folk bruger ofte de samme plantegninger.
Efter mordene, var de pist forsvundet.
Huse forsvinder ikke sådan uden videre, Maddy.
For helvede da også.
Hey.
Hør lige min fars telefonbesked.
Hej, skattepige, jeg, øh...
Jeg ville bare fortælle dig om den dag,
jeg har aldrig nævnt den, og jeg tror, tiden er knap.
Det var ikke hendes skyld, Maddy.
Det var noget indeni huset...
Noget, der fik hende til at gøre det.
Jeg tror, det trængte ind i os alle.
Da jeg kom hjem, var der blod overalt
i køkkenet.
Hun havde smadret en tallerken, og det så ud som om,
hun havde trådt på et skår.
Katherine? Maddy?
Intet svar.
Jeg fulgte blodsporet hen til trappen.
Hey! Nej, nej!
Der var...
Der var ingen hjemme, Maddy.
Der var ingen hjemme.
Jeg kunne høre dem.
Hold op! Hold op! Hold op, med at lytte til mig!
Jeg beder dig. Åh, nej.
Nej, der var...
Nej, der var... der var nogen
eller noget,
der fortalte hende, hvad hun skulle gøre.
Det tvang og tvang
og... tvang hende!
Og da jeg nærmede mig børneværelset,
hørte jeg en hvisken...
"Fem, fem."
Jeg er klar over det nu,
men dengang kunne jeg ikke tyde, om de var langt væk,
eller lige ved siden af mig.
Jeg forstod dem ikke.
Jeg ville ikke. Jeg... ville... ikke.
Jeg har aldrig været så rædselsslagen.
Og da jeg hørte
det skrig...
Så løb jeg...
Jeg løb så hurtigt, jeg kunne.
Barnet...
Puden, den lå der.
Jeg behøvede ikke at kigge, jeg vidste det.
Åh, gud, jeg vidste det!
Og da jeg fandt hende, havde hun hænderne for øjnene.
Først troede jeg, at hun græd...
Men så indså jeg, at hun grinede.
Hun grinede!
Hun sagde, hun kunne se alt nu.
Og hun spurgte, hvor du var.
Hun sagde, hun ville vise dig...
men jeg... jeg ville bare få hende til
at holde op med at grine!
Jeg ville have hende til at holde op med at grine!
Nej! Det var ikke det, han sagde.
Det er ikke den samme besked.
- Hvad fanden var det? - Aner det ikke.
Okay, Maddy, det ikke sjovt længere.
- Slap af, Izzy. - Hør her!
Han sagde ikke det her før, okay?
Har nogen pillet ved optagelsen?
- Hvordan? - Ingen anelse, Madison,
men nogen har optaget det.
Manden jeg hørte før var rædselsslagen, Jake. Okay?
Tyve år efter frygter han det stadig!
I må tro på mig.
Jeg har ikke optaget det! Jeg ved ikke engang hvordan!
Hvad var det?
Hører I det også?
Jeg bryder mig ikke om det.
Lad os se at komme væk.
Ja.
- Hvad gør vi nu? - Det ved jeg ikke.
Det er bare en hund, ikke?
Hej, min ven. Hej, hvad laver du her?
Hej, du ser rar ud. Hej, lille ven.
Lort!
Plan B.
For satan da!
- Det er ikke godt. - Okay.
Der er et vindue i kælderen,
der fører ud til siden af huset.
Fint.
Giv mig den der.
- Okay, vær forsigtige. - Okay.
Okay.
Åh, gud.
- Denne vej. - Okay.
Du går først.
Bare vær forsigtige.
Der skulle være et vindue et sted.
Har jeg nogensinde fortalt, hvor meget jeg hader kældre?
- Her er det! - Okay.
For helvede. Det kan ikke passe.
Den ligner Shadow!
Vent lidt, skat.
- For helvede! - Er du okay, skat?
- Nej! - Fandens!
Pis også!
Av, for satan!
Okay.
- Jeg leder... - Satans!
Jeg leder efter en anden udvej.
Hold ud, min skat.
Her. Hold godt fast, okay?
Jeg er med.
- Hold trykket. - Jeg er med.
- Går det? - Ja.
Her er alt for mørkt.
For helvede...
Okay, tænk.
Dør.
Et vindue. En kælderdør.
Okay, folkens...
- Her er ingenting. - Jeg binder den, okay?
- Her er ingenting. - Hvad?
- Der er ingen vej ud. - Er du okay?
Bare hold trykket.
Se, Izzy, han har samme halsbånd og navneskilt.
Hvad snakker du om?
Det der er Shadow!
Se på ham!
Madison, det er ikke Shadow.
Det er tydeligvis Shadow...
Det er ikke din hund!
- Det er samme hund! - Det er ikke den samme hund.
Jo, det er!
Maddy, vi har støttet dig hele tiden.
Vi kørte ud om natten til et forladt hus,
for at løse dine kvaler,
men nu er det gået for vidt!
Det er ikke din hund!
Din mor slog den ihjel, min far begravede den
og det ved du!
- Hvad var det? - Det ved jeg ikke.
Her er nogen. Der er nogen, der tager røven på os.
Lige her.
Okay.
Kan I høre det?
Hvem der?
Der er en anden i dette forpulede hus!
Klar?
Lort!
Skat, jeg har en idé!
Du går hen til fordøren, og Izzy og jeg, hen til bagdøren?
Hunden kan ikke være to steder på en gang, vel?
God idé. Den er god.
Okay.
Lort. Han er her endnu.
Okay.
Han er også stadig heromme!
Satans!
Hvad?
Han er også der!
Okay, hvad... hvad skal vi...
Hvad fanden sker der?
- For helvede. - Okay.
Okay, hvad gør vi? Hvad fanden gør vi?
Noget rationelt.
Vent.
Hov, hov, du kan ikke bare slå hunden ihjel.
Jeg er ligeglad, hvor mange der er, det er bare køtere.
- Vent. - Slip mig!
Lad ham bare slå hunden ihjel.
Okay.
Pas nu på.
Pas på, Jake.
Hvad vil du, hvad? Hvad?
Kom så!
Kom så, din forpulede køter!
- Jake... - Nej, lad være.
- Åh nej, Jake! - Kom så!
Jake, pas på! Nej!
- Jake! - Nej! Nej!
Jake! Jake!
Bliv her! Gå ikke derover!
- Bliv her! - Vi må hjælpe ham!
Åh, Jake. Åh, gud!
Ind i huset. Ind i huset, Jake.
Kom, Jake.
Min skat.
Jake.
Jake, er du okay?
Du godeste.
Jake.
Jake, indenfor.
- Luk døren! - Luk den!
Jake, luk døren!
Åh, gud!
Den er der endnu!
- For helvede! - Din arm!
- Hvad sker der? - Åh, skat!
Satans også!
- Hvad gør vi? - For satan i helvede!
Hvordan fanden kan den stadig være der?
Pis også!
Skat!
Er du okay? Kom her.
- Fandens også! - Skat.
For helvede. Lort!
Åh, min skat, er du okay?
Lad mig se på det.
Av for satan.
Hvad er der?
Hvad? Hvad?
Sig det. Hvad er der?
Det er ikke noget. Ikke noget.
Det er bare...
Jeg tror bare, det er...
Av, for helvede!
Er den der stadig?
Hvordan helvede kan den stadig være i live?
Jeg så dig nakke den køter. Hvorfor er den der endnu?
Izzy, bare slap af! Okay?
Vi klarer den, okay?
Skat, du skal holde trykket, okay?
Vi skal ud herfra. Kom.
Vent! Okay, ovenpå!
- Ovenpå... - Hvad?
Børneværelset! Vi klatrer ud gennem vinduet!
Vi giver tegn til naboen,
vi smadrer vinduet,
og hvis vi kan få dem herover,
kan de få os ud herfra!
- Kom. - Men I skal bruge...
Se her!
Se her! Se!
Kan I se det?
Det er den samme hund. Se. Okay?
Samme halsbånd og samme navneskilt.
Det er ikke den samme hund!
Selvom min mor dræbte hunden!
Er det stadig den samme hund!
- Nej, det er ej! - Jo, det er!
Okay, min far havde ret!
Der er noget i dette hus.
Jeg ved ikke hvad, men det ønsker noget fra os.
Okay, men vi slipper ikke for det
ved at råbe ud ad vinduet.
Det gør mig ondt, okay?
- Jeg ved ikke. - Til helvede med det.
Nej, Izzy, vent!
Izzy.
Izzy!
Izzy, åbn døren! Izzy!
Træd tilbage.
Izzy, luk op!
Izzy! Izzy!
Træd tilbage.
Izzy? Izzy?
Hvor blev hun af?
Aner det ikke.
Hvor blev hun af?
Izzy!
Ikke andet end den forbandede køter derude.
- Hvor blev hun af? - Jeg ved det ikke.
Hvad laver du?
Pis.
Åh, gud...
Hallo! Hjælp!
Hjælp!
Hjælp! Hallo!
De kan ikke høre os!
Det var det, jeg sagde.
Min telefon... Lort! Den ligger i bilen.
- Jeg har min! - Så ring 112!
Sig ikke, at der ikke er signal.
- Der er signal, ikke? - Jo.
- Strøm? - Ja.
Så ring dog 112!
Alarmcentralen. Hvad drejer det sig om?
Åh, gudskelov! Vi er lukket inde i et hus.
Det er nr. 55 på Ballahack road, okay?
Min kusine er forsvundet, og der er en hund udenfor.
Send hjælp!
Bare rolig, hjælpen er på vej, skattepige,
men ikke endnu. Festen er først lige begyndt.
Du godeste gud.
Hvem er det?
- Hvad fanden vil du? - Det får du at se.
Du får alt at se.
Satans også!
- Så du det? - Hvilket?
- Så du det? - Nej!
Kom herover.
Se her.
Parat? Se godt efter.
Hvor fanden er vi henne?
Vi slipper aldrig væk herfra.
Vi er nødt til at komme væk.
Vi må gå nu, okay?
Kom.
Okay? Kom.
Det er okay. Kom.
Kom.
Så.
Hyggeligt.
Jake, jeg er ked af det.
Jeg havde ikke forestillet mig,
at det her ville ske. Det er min skyld.
- Hey, det er okay. - Nej, kommer...
Hør nu! Det er okay.
Skat, du har ikke gjort noget galt, okay?
Vi klarer den, okay?
- Okay, skat? - Okay.
Okay, hvad fanden er det?
- Jake! - Hvad?
Din arm.
Hvad fanden?
- Du blev slet ikke bidt. - Se min tommelfinger.
Ja, men det var ikke hunden, det var dig.
- Det er umuligt. - Ja, men...
Måske kan den slet ikke skade os.
Måske skræmmer den os bare, indtil vi gør, som den vil?
- Såsom hvad? - Ingen idé.
Det er vanvittigt.
- Det ved jeg. - Kan vi så bare gå ud ad døren?
Hoppe ind i bilen og køre væk
og hvad end køteren gør,
heler det på magisk vis?
Nej, så nemt kan det ikke være.
Jo, det kan, Det kan det! Ikke også?
Indtil nu, har det handlet om
at holde os herinde.
Og nu har den Izzy.
Det er okay, vi klarer den. Vi kan godt.
Vi sender politiet ind efter Izzy, okay?
- Hvad? Vent. - Okay?
Vi sender politiet. Kom.
- Vent, Jake... - Nu!
Hvad hvis jeg tager fejl?
- Okay. Er du klar? - Jake, vent.
Izzy!
Nej!
Det er okay.
- Hvad er der med hende? - Aner det ikke.
Hvordan kom hun derud?
Vi spørger hende, når hun vågner.
Nej.
For satan da!
Måske er blodet ikke ægte, men det er smerten.
Vi kommer aldrig forbi indkørslen!
Hvad gør vi så nu?
Lad os få styr på hende, der er et reb i kælderen.
Okay. Så du hendes øjne?
Hvis hun bevæger sig, så slå hende ud.
- Jeg er straks tilbage. - Okay.
Fedt.
- Lort! - Hvad er det?
Ikke noget! Bare nogle kasser der væltede!
Hvad helvede?
For satan.
Hvad er der?
Shh...
Ingenting. Bliv deroppe.
Hvad sker der?
Hey.
Hvad er det?
Det håbede jeg, du kunne fortælle.
Tag hendes ben.
Vent lidt.
Så...
Sådan her.
Okay...
- Hvem er drengen, Maddy? - Hvad?
Drengen, hvem er han?
Åh, gud.
- Det er vist min bror. - Hvad?
Ja, jeg har en bror,
eller... jeg havde en.
- Hvor gammel er den her? - Det ved jeg ikke.
Jeg så et gipsaftryk af en hånd dernede.
Der stod '82.
Han ville være fem år ældre end mig.
Har du aldrig set ham før?
Nej! Tænk at de aldrig har nævnt ham.
- Nå? - Hvad laver du?
- Stol på mig. - Vent.
Hvis hun rører sig eller kæmper, bliver hun kvalt.
Hvor har du lært det?
- På TV. - Hvilket program?
"Dexter." Hvorfor kommer drengen ind i billedet?
- Det ved jeg ikke. - Det ved du ikke?
- Nej. - Ved du, hvad der skete med ham?
Nej! Jeg anede ikke engang, at han var i live.
Det burde holde.
- Måske gør hun. - Bliv her.
Åh gud.
Sid stille hvis du vil trække vejret.
Er du med? Sid stille!
- Slip mig fri. - Izzy, hvad skete der?
Slip mig nu fri.
Izzy, fortæl os hvad der skete.
Hvad sket der, Izzy?
I forstår ikke.
I så det ikke.
Så hvad, Izzy? Så hvad?
De er så meget ældre, end I tror.
Og så meget stærkere.
Hvem?
Hun troede, hun slap væk, men det gjorde hun ikke.
De slipper hende ikke.
Hvad snakker du om?
Og hun stopper ikke der.
Hun slår os ihjel.
- Hvad? - Hvad?
Du frygter, at hun bliver som din mor,
at hun gemmer vodkaen i stuen,
som dengang du var barn.
Hvad? Hvad taler hun om?
At hun går kold til din fødselsdagsfest...
Og at hun drikker sig selv ihjel.
Hvad taler hun om? Hvad taler du om?
Hvem er det? Nævnte de ham?
- Er det min bror? - Han var ude for en ulykke.
Hvad skete der?
Der var så mange ulykker omkring din mor.
Han lå i badekarret...
Hun burde have passet på ham.
Det viste de mig også.
De viste mig så meget,
at jeg ikke kan se andet.
Izzy.
Slip mig fri!
- Ikke før vi får svar. - Jeg vil ikke se mere!
Hvad mener du... Hvad mener du med, at de ikke stopper?
- Slip mig fri? - Nej.
Ikke før vi får nogle svar, Izzy! Hvad mente du?
- Jeg vil ikke se... - Hvad mente du før?
- Med Maddy? Hvad mente du? - Jeg vil ikke se...
Jeg vil ikke se mere. Jeg vil ikke...
Izzy, Izzy, stop!
Hun bliver kvalt!
Jake, gør noget!
Jake! Gør noget!
Gør noget!
- Gør noget! - Satans!
Izz! Jake, gør noget!
For helvede da også.
Jeg kommer!
- Skynd dig! - Pis!
Jake, hurtigt!
- Åh, Jake, skynd dig! - Jeg...
Så...
Åh, for helvede.
Få det af.
Izzy?
- Er hun okay? - Det tror jeg.
For pokker, Jake.
Hvad var meningen med det?
Jeg anede ikke, hun ville kvæle sig selv.
- Hvad fanden talte hun om? - Jeg ved det ikke.
Hvordan vidste hun det om min mor?
Jeg har aldrig fortalt det til nogen.
Det er stedet.
Det tager ting fra vores sind
og bruger det mod os.
Jeg så drengen fra billedet.
Vi skulle aldrig være kommet.
Vi skal nok slippe ud, alle sammen.
Hjælp mig med at få hende op. Kom så!
Tag hendes arme.
Bare hold hende der, okay?
- Hold hende der. - Okay.
Giv mig dine hænder. Okay.
Sådan.
Nå, hvad nu?
Vi kan ikke blive her. Kom.
- Hvad? - Vi kan ikke blive her.
Madison!
Undskyld. Det er alt sammen min skyld.
Det ville aldrig være sket, hvis vi ikke var kommet.
Jeg skulle aldrig have ført os hertil.
Jeg er bange, Jake.
Hun er farlig, okay?
Vi må bare ikke slippe hende af syne, okay?
Få hende ud herfra.
Hun ville dræbe os, Madison.
Nej, den bruger hende bare.
Hvis vi kan få hende ud, ændrer det sig måske?
Du så, hvordan det gik, ikke?
Vi må bare få hende ud herfra.
Det er ikke hende.
Nej, det er ikke hende derinde.
Izzy?
- Izzy! - Izzy, nej!
Jake!
Nej! Åh, gud, nej!
- Nej! - Izzy!
Nej! For helvede! Izzy? Nej!
- Hjælp hende! - Izzy!
Hent noget vand!
Izzy!
- Izzy! - Vand!
- Hent noget vand! - Okay.
Vand!
Jake, du må stoppe hende.
Jeg har vandet.
Izzy!
Hvad har du gjort mod dig selv, Izzy?
- Åh, gud! - Hvad?
Du godeste gud! Jeg kan se!
- Hvad? Izzy? - Jeg kan stadig se.
Nej!
- Izzy. - Jeg kan stadigvæk se.
Izzy.
- Izzy? - Izzy.
Jeg kan se...
Alting.
- Izzy. - Izzy?
Izzy! For fanden da også!
Jeg tror, hun er død!
- Nej, nej... - Hun er død!
- Izzy! - Hun er død.
Lort.
Hun er død!
Er hun virkelig død?
Nej, nej, hun lever.
Hun er i live.
Det er alt sammen min skyld.
Det er min skyld.
Hun sagde, de havde tilkaldt dig.
- Hvad mente hun? - Det ved jeg ikke.
Hvad mente hun, Madison? Hvad?
Hvad mente hun med det? Madison, sig det.
Jeg ved det ikke!
I lang tid havde jeg en drøm.
Jeg gemte mig, som den der dag...
men denne gang finder hun mig.
Lige meget hvor, så finder hun mig.
Og siger:
"Du skal dø, kan du ikke se det? Fem må død."
Det er volapyk, Madison. Det er bare...
Hvad? Blot endnu en drøm?
Endnu et sammentræf?
Lige før jeg talte med min far,
begyndte mit mareridt igen.
Som om jeg allerede vidste det.
Jeg er gravid.
Hvad?
Otte uger.
Hvorfor har du ikke fortalt mig det?
Det ved jeg ikke, okay?
Jeg var nødt til at komme hertil først.
Jeg ville vide, hvorfor hun gjorde det,
og om det også er inde i mig.
Det er det.
Jake!
Hvad laver du?
Bare lad os gå. Okay?
Bare lad os gå!
Hvad fanden er der galt med dig?
Hvad laver du?
Din mor var ikke som de andre.
Jeg beder dig.
Hun var nem at overbevise.
- Lad os være! - Fordi hun ville.
- Lad os gå. - Hun ville.
Hun ville. Hun ville!
Det eneste vi skulle gøre,
var at vise hende, hvor smukt alt blodet var.
Og nu...
viser vi det også til dig.
Hvad laver du?
Løb!
Hjælp mig, Madison.
Maddy, hjælp...
Jake!
Nej, nej...!
Du kan ikke skade mig.
Lad mig være, jeg beder dig.
Jeg beder dig, lad mig være.
Lad mig gå! Lad mig være!
Jake.
Jake, jeg kommer!
Jake, skat.
Vågn op! Jake! Jake.
Hold ud, skat!
Hold ud, skat, jeg kommer nu!
Jake, nu kommer jeg!
Kom nu, for helvede!
Kom nu!
Jake!
Jake! Jake, vågn op! Vågn op!
Åh, for helvede da også...
Jake!
Jake.
Kom nu.
Kom nu. Vågn op!
Kom så. Vågn så op.
Kom nu.
Det er okay...
Du er okay.
Sig noget, skat.
Jake.
De havde ret, Maddy.
De viste mig alting, Maddy.
Jake.
De viste mig alting.
Jeg ved, hvad du vil gøre.
Det kan jeg ikke lade dig gøre, mod vores lille pige.
Hvad mener du med "vores lille pige?"
- Det er en pige. - Hvor ved du det fra?
Hvor har du den fra?
Det kommer til at blive ved og ved...
ved og ved... For evigt.
- Nej, nej... - Jo.
Vi kan stoppe det.
Det kan vi ikke. Jeg kan ikke.
Jeg ville ikke skade dig, Jake.
Vi kan stadig flygte.
Åh nej, Jake.
Det er så smukt.
Shh...
Hvorfor gør du det her mod mig?
Det har vi altid gjort, Maddy.
Vi er fem, og vi er evige...
Men vi har brug for dig.
Alt det blod du tilfører,
al den smerte du føler,
alle disse vidunderlige...
vidunderlige skrig.
Vi har virkelig savnet dig.
Vi vil have...
at du bliver hos os...
...for evigt.
Jeg vil bare hjem.
Du er hjemme.
Hvem er du?
Vi er din familie.
Din mor...
lille Olivia.
Men vi kan ikke fortsætte uden dig,
og tiden løber fra os.
Nej, du slog dem ihjel.
Vi var blot begyndt.
Men din mor gjorde noget uforudsigeligt.
Hun kunne ikke redde den lille...
men dig.
Blindede hun sig selv, så hun ikke kunne finde mig?
Meget kløgtig.
Men selvfølgelig...
tog din far sig af hende...
Men på det tidspunkt, var du allerede stukket af...
Og det var for sent,
og vi manglede stadig tre mere.
Så vi ventede...
Som vi altid venter...
Men vi kan ikke vente længere,
så vi kontaktede din far...
og vi kaldte på dig.
Og nu er du her,
med de tre vi har brug for.
Hvorfor fem?
Fem er harmoni.
Det er nøglen, der åbner døren.
Og du træder ind i kaos...
Og kommer ud på den anden side,
og du er renset
for alt det smukke, smukke blod...
Og så er du klar
til at starte forfra igen.
Fem må dø.
Kan du se?
Det behøver dog ikke at være dig.
Dygtig pige.
Så...
Åbn døren.
Sarah.
Sarah, hvorfor svarede du ikke?
Se på mig, når jeg taler til dig.
Undertekster: Phoebus A. D. Moreleón