Grisen lukter helt jævlig.
- Kan vi øke omegaverdien? - Tre hakk?
Start med to.
Ok, Clay, start tonen.
- Hva med amygdala? - 89,8 MHz. 108,1 i hippocampus.
Første trinn om tre, to, en.
- Clay? - Ikke noe.
Mer glutaminsyre. Øk og press på med serotoninen.
Ok. Trinn to om tre, to, en.
Hallo. Jeg sier bare ett ord, ok?
- Luau. - Ikke vær en dritt.
Skal det lekre svinekjøttet gå...?
IKKE HØRBART
- Ingen reaksjon. - Hva? Den hoppet av bordet.
Det virker stadig ikke.
ST. PATERNUS-UNIVERSITETET BERKELEY, CALIFORNIA
- God morgen, dr McConnell. - God morgen, James.
Vi får støtte fra Werner-Goss Biotechnical, -
- så du må skrive under på en taushetserklæring.
Niko, det er Eva. Hun skal jobbe sammen med oss.
- Dette er Clay. - Hei.
Ok.
Da filmer vi.
- Jeg er dr Frank Walton. - Og jeg er dr Zoe McConnell.
Hva? Hva?
Du høres ut som en tv-vert.
- Ok. - Vi filmer stadig.
Jeg er dr Frank Walton. Jeg er sjefsforsker på Prosjekt Lazarus.
- Og jeg er dr Zoe McConnell. - Velkommen til laboratoriet.
- Du kom så sent med den. - Jeg kan gjøre det bedre.
Det begynte med Zoes gjennombrudd.
Hun knyttet sammen hurtigvoksende B- celletumorer.
Slik ble Lazarus-serumet skapt.
Denne Tusenårsfalk-lignende greia kan vi takke Niko for.
Vi kaller den for impuls-anlegget.
Impuls-anlegget sender elektriske ladninger inn i serumet.
Så kickstarter vi de nøytrale reaksjonene i hjernen med strøm.
Denne robotarmen utviklet vi til impuls-anlegget.
Denne stikkes inn i tinninglappen, serumet flyter inn i hjernen, -
- så drar vi ned håndtaket der og håper på det beste.
Målet er enkelt: Å gi helsepersonalet mer tid.
Å forlenge perioden der man kan gjenopplive folk sikkert -
- uten tap av kunnskap og uten varige men.
Det handler om å gi alle en andre sjanse som de fortjener.
- Du er en idiot. - Jeg er Catans hersker.
Jeg har jo ikke noen kort.
- Jeg kommer ikke gjennom. - Det er ikke dekning her nede.
- Det er en fasttelefon der. - Nei, jeg klarer meg. Takk.
- Dokumentarjenta er så lekker. - Hun heter Eva.
Og? Hun hopper jeg gjerne på.
- Ville ikke du? - Hun er ok.
Du er latterlig.
- Ok, det meste av dette... - ...styres av meg.
- Hva syns du? - Hvilken forskjell gjør det?
Vi kan uansett ikke sende henne hjem.
Dette kan bli veldig bra. Gi henne en sjanse.
- Hun er søt. - Hun er lekker. Så sexy.
- Det røde håret... - Kutt ut. Du har sparken.
Jeg elsker deg.
Unnskyld. Det var ikke morsomt. Jeg skulle ikke gjort det. Unnskyld.
Jeg mente ikke å skrike.
Tanngummi høres ut som noe en tannlege bruker.
- Du burde visst hva det var. - Jeg fikk ikke så mye den gang.
Vi var 22 år. Du burde visst hva man brukte dem til.
Hvordan går det med deg?
Med alt sammen?
Frank?
Fint.
Da vi fikk forskningsmidlene bestemte vi at bryllupet -
- og alt annet skulle utsettes. Dette er viktigere.
Men det er tre år siden.
Det virker knapt som han husker tiden før dette.
Det handler bare om jobben.
Kanskje universet prøver å fortelle deg noe.
Ja. "Få nå avsluttet det prosjektet," ikke sant?
- Ja. - Takk for sushien.
- Alt i orden. - Jeg må tilbake til arbeidet.
Hei, frøken.
Den samme drømmen?
Jeg er lei for det.
Bare ta deg god tid. Jeg er i seng når du er klar.
- Vent. - Det ser riktig ut.
Vent. Der. Noe oppløser cellemembranen.
- Og så kollapser det. - Det kunne være diffusjonsbarrieren.
- Hva har jeg sagt om røyking? - At det er kult?
- Idiot. - Stopp. Hva er membranspenningen?
- Minus 60, kanskje mindre. - Da øker vi depolariseringen.
Da er våre ionkanaler ferdige.
Ikke hvis vi bruker en kalium-selektiv isolator -
- og begrenser impuls-varigheten til 30 millisekunder.
Da får pH-verdien og oksygen- spenningen tid til å komme opp igjen.
Hva? Har jeg skitt i ansiktet?
Det kunne funke.
Clay, nå er du en voksen mann. Fy faen!
- Se på ham. - Nå må han få kunne røyke her inne.
- Nei, gi meg den der. - Nå setter vi i gang.
Grå stær i begge øyne. Det er nok derfor han ble avlivet.
All input har akseptable verdier.
Oksygennivået i blodet er fint. Serumnivået er optimalt.
Ok. Da starter vi. Start tonen.
Første trinn. Fem kilovolt. Impuls om tre, to, en.
Ingen effekt.
- Sett anlegget på 11 kilovolt. - 11 kilovolt. Gjør dere klare.
Ok. Trinn to. Impuls om tre, to, en.
- Clay? - Ikke en dritt.
- Herregud... Hva? - Jeg tror den beveget seg akkurat.
- Er du sikker? - Jeg vet ikke.
- Den rørte litt på seg. - Jeg ser ingen puls.
Det var nok en reaksjon på muskel-stimuleringen.
- Den beveget seg. - Ja. Det kalles muskelstimulering.
Kanskje vi kan sette opp dosen neste gang.
- Hold den. - Hei. Det er ok.
Vi er seks minutter inne i forsøket, og han har det fantastisk.
- Merkelig. Hans grå stær er borte. - Hva? Han har det på begge øynene.
Jeg vet det, men se.
- Kan det være serumet? - Eller vi har kurert blindhet.
Ingen må snakke om dette før vi vet hva vi har her.
Forstått?
- Clay? - Jeg sverger.
Vi tar Rocky med oss hjem.
- Hvis det er ok for deg? - Klart.
Legg kameraet fra deg, Eva.
Jeg vil ikke bli filmet.
Ok, skål.
Vær så god.
Han er helt uinteressert.
- Hva heter han igjen? - Rocky.
- Den ultimative taperen.
- Du har reist deg fra graven, Rocky. - Oppfører han seg ikke merkelig?
Kanskje han har sjokk.
Det vil ta ham et par dager å få styr på nervebanene sine igjen.
- Ja... - Du virker ikke overbevist.
Jeg vet ikke helt.
Hva om vi har revet ham vekk fra hundehimmelen?
Du skjønner hva jeg mener.
Vi vet ikke om han hadde lyst til å komme tilbake.
Hva er det med deg? To glass rødvin, og så dukker den katolske jenta opp.
Hvis vi stiller de store spørsmålene, må vi være klare for svarene.
Kom her. Kom her. Hør her.
Jeg vet at dette er merkelig.
Og det vi gjør, kan synes å være tvilsomt.
Men vi kan hjelpe mange med dette her.
- Det er verdt det. Ok? - Ok.
Rocky. Ta ballen.
- Tror dere han husker at han døde? - Hunder har ikke hukommelse.
- Jo. - De danner assosiasjoner.
- Lenka betyr ut og gå. - Det er vel hukommelse.
- La oss finne ut av det. - Vi slår det opp, merr.
Her, Rocky? Så du et skjærende, hvitt lys?
Den delen stemmer.
Vet du hva talgkjertelen er?
Den produserer DMT, som er grunnbestanddelen i serumet vårt.
Ingen vet hvorfor, men det øyeblikket du dør, -
- sender hjernen din en flodbølge av DMT ut i kroppen.
Det er verdens mest potente psykedeliske stoff.
Når man tror man ser lyset i enden av tunnelen eller Jomfru Maria...
Gjorde jeg det feil? Det er bare et tripp du er på.
- Jeg er uenig. - Å, er du det?
Man kan ikke avvise alle nærdøden-opplevelser med én teori.
Nei, men hvorfor ikke satse på -
- en vitenskapelig teori i stedet for Sankt Peter og Perleporten.
Det ene er basert på empiri, og det andre er en søt historie.
Nei. Sjelen, bevisstheten, er nerveimpulser i hjernen din.
Det er energi. Energi kan ikke skapes eller ødelegges, -
- den kan bare omdannes. Det er ikke overtro, det er vitenskap.
Hva er så din teori?
Jeg tror at DMT-en hjelper sjelen vår videre når vi dør.
Dit de skal. Åpner døren.
Så DMT-en er som en dørvakt, -
- som viser en vei fra liv til død? Og så gir man ham driks?
Det er arrogant å redusere dødsøyeblikket -
- til en kjemisk ligning. Vi vet det jo faktisk ikke.
Ennå.
- Hva er HDR-verdien på? - 2,2 sekunder.
Det er et akseptabelt nivå.
- Rart. Serumet er stadig i blodet. - Det bør forsvinne på et par timer.
Sinnssyk aktivitet i hjernestammen. Vil dere ha det dyret hjemme?
Et av symptomene på hypertyreose er ekstrem aggressivitet.
Den kunne gå helt Cujo.
"Den lever! Den lever!"
Kom her.
Du er min beste venn.
Fanken!
Niko?
Fanken.
Rocky?
Kom her, gutten.
Kom her, din lille dritt.
Det er ok, kompis. Du holder bare på å flippe ut.
Ok. Ok. Ok.
- Den må avlives nå. - I det minste overreagerer du ikke.
Det gjør jeg ikke. Det er noe galt med det dyret. Den var som besatt.
- Hvor lenge var du borte fra rommet? - Høyst 20 sekunder.
- Og nei, jeg røyka ikke. - Hallo.
Denne posen lå på øverste hylle. Selv om buret sto åpent, -
- kunne den ikke ha kommet dit opp.
Inntil videre har vi bevitnet tre faser. Fase en:
Gjenopplivning ved hjelp av LAZ510-serumet.
Fase to: Serumet forblir i blodet lenger enn forutsett.
Fase tre: Stoffskiftet forårsaker en potensielt farlig hormonubalanse.
Forsøksdyret utviser tegn på forvirring, appetittmangel -
- og uttalt aggressivitet. Nå er vi vel i fase fire.
Forsøksdyrets hjerne skaper nye nervebaner -
- med en hittil usett og alarmerende fart.
- Herregud, du skremte meg. - Skal du legge deg?
Ja, jeg er midt i noe. Jeg kommer snart.
Hva i helvete foregår?
- Dr Walton, har du tid et øyeblikk? - Ja.
- Vi ses nede. - Dekanen vil snakke med deg.
Har du vurdert følgene av dette? 83 % av studentene er religiøse.
Med alumne-bidragsyterne er tallet nærmere 90 %.
Dette har ikke noe med religion å gjøre.
Du tok beslutningen om å foreta et ikke-godkjent forsøk -
- i strid med den avtalen du har skrevet under på.
I den står det at du vil studere hjernens forfall hos komapasienter.
Ja, det begynte sånn. Hvordan tror du penicillin ble oppdaget?
Eller teflon eller Coca-Cola? Tilfeldigheter i laboratoriet.
Du har en doktorgrad. Du vet hvordan vitenskap fungerer.
- Man improviserer. - Det gjør du ikke.
Du leker Gud med døde dyr. Du må ha visst at dette ville skje.
Hvordan vet du alt dette?
Du kan ikke ha visst noe om dyreforsøkene.
Vi har rett til å se alt materialet på serveren.
- Også videomaterialet. - For noe tull.
Noen har sagt noe for å stanse prosjektet.
Er det en av dine gavmilde venner fra medisinindustrien? Hvem var det?
Alle harddisker. Alle nøkkelkort.
- Alt forsøksmateriale. - Hva er dette?
Du må være dr McConnell. En glede. Jeg beundrer arbeidet ditt.
Alt forsøksmaterialet tilhører nå Crylonis Pharmaceutical.
- Hva? - Det er privat eiendom.
Våre forskningsmidler kommer fra Werner-Goss Biotechnical.
Og Crylon har nå aksjemajoriteten i Werner-Goss.
Ifølge dr Waltons avtale vil ethvert brudd på god forskningsetikk -
- føre til overdragelse av rettighetene til firmaet bak.
I dette tilfellet er det oss.
Det må være vanskelig for dere, men dere kan lære noe av det.
Det er alltid konsekvenser når man bryter reglene.
- Hva har skjedd? - De tok alt.
Det er litt av en tilfeldighet. Du dukker opp ut av det blå, -
- videofilmer alt, og så tar de alt sammen, også backupen vår.
Vi ba henne oppbevare opptakene i laboratoriet.
Vi har mistet alt. Fire år av livet vårt. Vårt rykte. Alt.
Hvis det ikke er henne, hva har da skjedd?
Hvorfor ikke bare hyre oss?
Forestill dere at dere er Crylonis, og dere får nyss om Lazarus-serumet.
Dere innser at det er en gullgruve, og at det er Werner-Goss sitt.
Da kjøper dere først Werner-Goss.
Og så innser dere at det bare krever en anonym telefonsamtale, -
- og så eier dere alt i laboratoriet.
Da må man ikke dele fortjenesten med noen.
De vil vel ikke bruke 15 millioner dollar på å få tak i serumet.
Vi gjentar forsøket.
- Du kødder vel med oss? - Skal vi bare gi opp?
Vi har ikke noe bevis for at vi gjorde det.
Vi får aldri en ny sjanse. De rydder ikke laboratoriet før i morgen.
Vi har minst 12 timer. Vi bryter oss inn og kopierer forsøket.
Du filmer det, og så tar vi det tilbake.
De tok alt serumet.
Bare for sikkerhets skyld.
Laboratoriet har en timer-lås. Det er bare én sikkerhetsvakt.
- Det kan funke. - Men de tok nøkkelkortene våre.
Ikke alle.
Overtid?
Dr Jackson vil ha ham under observasjon i natt. Fin fredag kveld.
- Vet du hvor du skal? - Ja.
Hvis du blir tatt her, blir du utvist -
- eller det som verre er. Ingen klandrer deg hvis du trekker deg.
Jeg vet det.
Hvordan ser det ut?
På en skala fra en til dritdårlig, er sikkerhetssystemet dritdårlig.
Bra. Kan vi loope det der?
- Loope det? - Ja. Sånn de gjør på tv.
Eller jeg kan få det til å slutte å ta opp.
- Han merker ingenting. - Det funker også.
- Du er fantastisk, Niko. - Du er fantastisk, Niko.
Takk, Zoe.
En hund.
- Ok, Eva. Filmer du? - Ja.
Cellene ser sunne ut. Full diffusjon om 30 sekunder.
45 milliliter trimexialin. Niko, hvordan går det?
Nervebelegget er i synk. Klar.
Serum-blodrasjonen er 6,8. Oksygennivået er fint.
- Fint. Sjekk vakten. - Ja. Han er der fremdeles.
Ok. Da skaper vi historie. Igjen.
Vil du ha æren?
Trinn en. 11 kilovolt om tre, to, en.
- Det var ikke meg. - Fanken. Slå på sikringen igjen.
Zoe.
Kjære? Ingen puls. Hun har fått støt.
Gi meg noe adrenalin. Nå!
- Hva skal jeg gjøre? - Kom igjen, Zoe!
Her.
Ingen puls. Ok. Kom med hjertestarteren!
Få henne vekk fra rista. En, to, tre.
Fanken.
- 200 joule. - 200?
Unna!
- Kjære. Ingen puls. Clay, 360 joule. - Det er for mye.
360 joule! Kom igjen!
Unna!
Kom igjen, kjære. Kom igjen. Kom igjen. Kom igjen.
Kom igjen, kjære. Kom igjen.
Frank, hva gjør du?
Nei. Nei! Nei. Overhodet ikke.
Kan vi snakke litt om dette?
Det er ikke noe å snakke om. Vi vet at serumet virker.
- Og hvis hun blir som hunden? - Det vil ikke skje.
Jeg justerer dosen. Det går fint.
Jeg ønsker også at hun skal leve, men hvis politiet kommer, -
- og vi står og parterer et lik, havner vi alle i fengsel.
- Jeg bryr meg ikke. - Dette er ikke et eksperiment.
Det er et menneske som du vil vekke til live igjen.
- Vi har gjort det før. - Ikke på denne måten.
Det er ikke greit. Dette er et menneske.
Greit. Stikk, så gjør jeg det selv.
- Kom igjen, Frank. - Jeg vil ikke miste henne.
Ikke på denne måten.
Takk. Takk.
Du må trekke i håndtaket.
- Niko, er vi klare? - Halvparten av utstyret er grillet.
- Niko, er vi klare? - Ja.
Ok. Clay, tonen. Trinn en. 9,5 kilovolt.
Da gjelder det. Tre, to, en.
- Clay? - Ikke noe.
- En gang til. 13 kilovolt. - Det vil...
Gjør det nå. 13 kilovolt. Trinn to. Tre, to, en.
Clay?
- Hvor er vakten? - Hvem bryr seg? En gang til.
- Finn vakten, Niko! - Jeg trenger deg. 15 kilovolt.
- Han kommer. - Hva?
Vi kan ikke hjelpe henne fra fengselet.
Kom.
Ok, det går bra.
Herregud!
Det er meg.
Kjære, det er meg.
- Hun er i sjokk. Gi meg et teppe. - Ja. Ja.
- Kjære, det er meg. Det er ok. - Frank.
- Kom med teppet. Skynd deg. - Jeg finner det ikke.
Døde jeg akkurat?
Ok.
- Du blir bra. - Hvordan var det?
Jeg mener, så du noe?
Himmelen eller...?
Det passer ikke så bra nå. Pakk sammen laboratoriet.
Jeg vil ha gjort noen tester og komme meg vekk herfra.
Og der går vakten.
- Det er klar bane. - La oss få det overstått.
- Kult. - Kult.
- Det kan ikke stemme. - Hva?
Jeg vet ikke. Frank, kom og se på dette.
Ikke bare er kroppen hennes nesten fullstendig leget, -
- det er også for mye hjerneaktivitet.
Vi må få henne ut derfra. Vi tester henne igjen når serumet er borte.
Husker du ikke hunden? Serumet er ikke ute av den ennå.
Ja. Det var en hund. Dette er et menneske. Slipp henne ut derfra.
Clay!
Hva skjer?
- Man bruker 10 % av hjernen sin. - Er det ikke en myte?
Nei. Myten er at vi ikke vet hva vi de andre 90 % er til.
Mennesket bruker hele hjernen, men bare 10 % av gangen.
Hun sitter der bare, så bare en liten del av hjernen hennes burde lyse opp.
Men hele hjernen hennes lyser.
Ja, det er det som er merkelig.
Vi setter oss ned, ok?
- Hvordan går det? - Burde vi ikke være på sykehuset?
Vi har det samme utstyret her. Ingen kan ta bedre vare på deg enn jeg.
De forstår ikke dette. Nå må vi bare få stabilisert deg.
Du kommer til å bli bra.
- Jeg trodde jeg hadde mistet deg. - Det hadde du også.
Men det hadde jeg ikke.
Jeg har noe til deg.
Kom her.
Unnskyld. Unnskyld.
Her. Jeg fatter ikke at jeg gjør dette.
Det er første og eneste gang jeg gir den som katolikk.
- Bare denne ene gangen. - Takk.
Det er godt å høre deg le.
- Hva? - Hva sa du?
Jeg sa ikke noe.
- Er du ok? - Ja.
- Ja. Jeg er nok bare trøtt. - Du har akkurat vært gjennom en...
"...traumatisk opplevelse. Du må la kroppen din leges. Ta det med ro."
"Jeg venter rett utenfor døra."
- Hva? - Ikke noe.
Jeg kommer tilbake og ser til deg straks.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Det var en feil å være med. Jeg burde ikke vært her.
Vi har drept noen. Jeg har drept noen.
Det var en dårlig idé. Så du ikke hunden? Serumet blir i hjernen.
Vi kan ikke dekke over dette. Det er ikke Zoe.
Vi skulle ikke vekket henne til live.
Jeg trenger mer tid. Jeg må fikse dette.
Det er noe helt galt med henne.
Få henne til å tro at alt er i orden.
- Hei. - Jeg tror det er noe galt.
Ok, ok. Du er ok. Kom her. Kom her. Du er ok.
Nei, jeg er ikke ok.
Det skjer noe. Det har skjedd noe. Jeg forandrer meg.
- Ta det rolig. Hva skjer? - Jeg kan høre og se ting.
Se på hånda mi.
Vent...
Det er ikke noe galt med hånda di.
Da jeg døde, kom jeg et sted.
Jeg var i bygningen. Jeg kunne høre folk som var fanget der.
Zoe, det var en drøm. Et traumatisk barndomsminne.
Det trodde jeg også, men jeg kunne ikke våkne.
Jeg var fanget der i en evighet. Jeg prøvde, men det bare fortsatte.
Hver dag jeg var der skjedde det samme.
- Hver dag. - Du var borte i under en time.
- Du var rett her. - Nei. Du skjønner ikke.
Det gikk årevis. Jeg var der i årevis.
Hør her. Du hadde oksygenmangel. DMT-en fikk deg til å hallusinere.
Det var et barndomsminne som gikk i ring.
Det var Helvete. Det er det Helvete er.
Man gjennomlever sitt livs verste øyeblikk igjen og igjen, -
- og man kan aldri våkne.
Du er her nå, og du er våken.
Du er ok.
- Ja. - Ok?
Dette hjelper deg med å sove, ok?
Zoe?
Frank?
Zoe?
Frank! Zoe, kan du høre meg?
Hei. Vet du hvor vi er?
Hva har du der? Hva har du i hånda di?
Eva. Eva!
Hjelp...
Se på meg. Se på meg. Du er ok. Hva skjedde?
Jeg var et annet sted. Jeg var i en bygning, en gang, -
- og jeg så ei lita jente.
Og bygningen brant, -
- og det var noen inni en leilighet som ikke kunne komme ut.
Jeg kunne se fingrene deres under døra.
- Hva er det på armen din? - Herregud. Det er...
- Det var der den tok tak i meg. - Hva tok tak i deg?
- Jeg vet ikke. - Hva skjer, Frank?
- Frank! Hva faen skjer her? - Hun har vel fortalt deg det.
- Nei... - Hva? Fortalt henne hva?
Da Zoe var liten brøt det ut brann i den bygningen hun bodde i.
Naboene hennes ble fanget bak ei dør. Hun har fremdeles mareritt om det.
Høres det ut som det du så?
Ja.
Hvordan kan det være mulig, Frank?
Zoe sa at kroppen din danner et stoff som hjelper sjelen din videre.
- DMT. - Ja.
At det åpnet døra til et annet sted. Hva om den ikke åpnet seg?
Hva om Zoes sjel ikke kunne komme gjennom?
Hva om hun er fanget i sitt eget mareritt?
Det er bare noe tull. Du ljuger.
Frank, jeg ljuger ikke.
Vi klarer ikke dett her. Vi aner ikke hva som foregår.
- Så du armen hennes? - Ja! Hva vil du jeg skal gjøre?
Hvis vi kødder til dette, mister vi Zoe. Hjelp meg. Vær så snill?
- Drittsekk. - Hallo.
Hvil deg det neste døgnet, ta ei pille, og ring meg i morgen.
Er du ok?
Det var som å være der.
Hvordan kan det være mulig?
Det er serumet.
Det låser opp den delen av hjernen som kan gjøre overnaturlige ting.
Er det teorien din? Overnaturlige ting?
Det er en grunn til at evolusjon skjer langsomt.
Og akkurat nå gjør hjernen hennes ting den ikke er skapt til å gjøre.
Og det har ikke skjedd på millioner av år, men på få minutter.
...Hellige Maria, Guds mor...
Frank, du må se dette.
Hva er det?
Jeg har logget inn og sett gjennom videoovervåkningen.
Det er en falsk konto. Hver dag laster den ned alt i systemet.
- Og? - Noen har overvåket oss i måneder.
- Kanskje det er universitetet. - De trenger ikke hacke seg inn.
Det må være Crylonis.
Når er den oppdatert sist?
- For 20 minutter siden. - Da vet de at vi er her.
- Hvis ikke, vet de det snart. - Vi må stikke nå.
Ta med hunden og alt annet.
- Hvor er hunden? - Jeg satte ham i buret.
Finn hunden og pakk sammen. Niko, se på det. Vi må av sted.
Zoe? Zoe?
- Niko. - Herregud, hva gjør du her?
- Jeg trenger hjelp. - Du må tilbake.
- Du må gjør meg normal igjen. - Ok. Vent litt.
Få meg til å føle meg normal.
Du har akkurat vært gjennom noe veldig traumatisk.
- Du er visst forvirret. - Du forstår ikke.
Du er den eneste jeg kan stole på. Ok?
Hjelp meg.
Nei. Nei, stopp.
- Jeg trodde du var min venn. - Jo, men du er ikke deg selv nå.
- Vi vet fremdeles ikke... - ".. hva som skjer med deg."
Jeg har brukt hele livet på å bøte for én feil.
Jeg gjorde alt jeg skulle, og jeg endte likevel i Helvete.
Zoe, vi kan hjelpe deg. Frank sier vi kan ordne dette.
- Vi trenger bare mer tid. - Nei.
Det er for sent. Dere aner ikke hva dere har gjort.
Men det finner dere ut av.
Zoe, vær så snill!
Zoe?
Zoe! Vær så snill!
- Er alt ok? - Ja. Hva er i veien?
- Hvor er Niko? - Han var borte da jeg kom hit.
- Jeg tror han gikk på toalettet. - Jeg var akkurat der.
- Det var det han sa. - Jeg gir faen i dette.
Jeg ringer vakten. Dette er for langt ute!
Jeg er ferdig med dette. De kan bare arrestere meg.
Du har brukt tre år av livet mitt fordi du ikke kan tyde en kontrakt.
Du er ikke sjefen min, og du er ikke min venn.
Skal jeg si unnskyld? Unnskyld.
Vet du hva som skjer hvis de finner ut hva som foregår her?
Da ender hun på et obduksjonsbord i et laboratorium.
- Det vet du ikke noe om. - Det er det jeg ville gjort.
Beklager. Flytt deg.
- Herregud. - Hva i helvete?
Det er greit. Det er bare strømstans.
Ja, det er greit, Frank.
Skjer det ofte?
Vet du hvor mange nødsystemer det er her? Telefonlinja går aldri.
- Det skjer bare ikke. - Kom igjen.
All elektronikk er grilla. Glem det.
- Den sitter fast. - La meg prøve.
Den sitter fast. Hjelp meg med heisen.
For faen!
Det må være en annen vei ut. Ikke sant?
- Hvor skal du? - Ut og finne Niko.
Du har rett. Du tenker: "Jeg burde ikke vært her."
Det er ok å tenke det. Du har rett.
Du er ikke en av oss. Det har du aldri vært.
Noen menneskers skjebne er å gjøre noe stort. Andre filmer det bare.
- Systemet har stengt alt. - Hva betyr det?
Det er automatisk. Hvis det tror det er forurensningsfare, stenges alt.
- Hva med heisen? - Den har vi prøvd.
Hva har du gjort? Zoe, hva har du gjort?
Hva? Vi har begge to vært her hele tida.
Du var den siste som så Niko.
Det begynte å skje merkelige ting da hun kom tilbake.
Dere sa det selv. Serumet har gjort noe med hjernen hennes.
- Vi snakker ikke om det nå. - Jo, det skal vi snakke om nå.
- Hva har skjedd med Niko? - Skal vil bare komme oss ut herfra?
Jeg vil vite hva som skjedde med Niko nå!
Clay.
- Clay. - Clay, Clay.
- Han holder på å bli kvalt! - Det sitter noe i halsen!
Gi meg tanga der.
Skynd deg! Jeg trenger lys! Clay! Clay!
Gi meg tanga! Få se! Jeg trenger lys!
- Nå! Kom hit! - Clay, er du ok?
- Hjelp meg med å holde ham stille! - Clay! Clay! Herregud!
- Hold ut, Clay! Hold ham! - Clay! Hva er det, Frank?
Hva i helvete er det? Lys inn der! Lys inn der!
- Clay... - Herregud.
- Faen! Faen! - Frank!
Herregud, hvor er hun?
- Herregud. - Frank, hun er borte! Hun er borte!
Hvor ble det av henne? Zoe? Zoe? Hold deg nær meg.
- Zoe! - Zoe!
Zoe, hold opp!
Eva. Våkn opp. Eva, er du ok? Kom.
Opp med deg.
Vi trenger et våpen eller noe.
Hold denne.
Frank.
- Frank, hun drepte ham. - Jeg vet det. Hør her.
Frank? Frank, hva er det der?
Herregud, Frank!
- Frank, de kommer! De lever! - Hør på meg. De lever ikke.
Kom her. Dette her er embutramide.
Man avliver forsøksdyr med det. Det trengs full dose.
Gjem deg til jeg er ferdig med henne.
Jeg vil ikke være alene.
Dette er min skyld. Jeg fikser det.
Men hvis jeg ikke kan det, må du love meg -
- at du ikke lar henne forlate laboratoriet.
Hun må ikke skade noen andre. Skjønner du?
- Skjønner du? - Jeg lover.
Unnskyld.
Frank, jeg vil ikke være alene. Jeg vil ikke være alene.
Zoe?
Det er Frank. Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Jeg vil bare snakke.
Det er ok. Jeg vil bare snakke med deg. Det er alt.
Hva skal du med den sprøyta da?
Ok. Ok.
Du er sikkert veldig redd og forvirret.
Men dette er ikke din skyld, ok? Det er min skyld.
Jeg er så lei for det, kjære.
Vi ordner dette sammen, ok?
Vi kan klare hva som helst. Du og jeg. Jeg er rett her.
Jeg gjør deg ikke noe. Ok? Se på meg. Jeg er her med deg.
- Elsker du meg fremdeles? - Ja, selvfølgelig.
Så vis meg det.
Det er ikke den Zoe du kjenner. Du må stoppe henne.
Få tak i sprøyta og ta livet av henne.
Det var det jeg tenkte meg.
Zoe!
Eva.
Zoe?
Eva.
Zoe?
Zoe, jeg vet at du er her.
Zoe?
- Zoe, ikke gjør det! - Hill deg, Maria, full av nåde.
Herren er med deg. Be for oss syndere, nå og i vår dødstime.
Zoe?
Det er drømmen hennes. Zoe! Zoe!
Zoe, det er ok. Det er meg.
Det var deg. Du satte fyr på bygningen.
Hør her. Det er ikke din skyld. Det var ikke din skyld.
Du kan stoppe dette, ok?
Du kan åpne døra.
Åpne døra.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
- Er du ok? - Hun drepte dem!
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2015