Ova svinja smrdi užasno.
- Možemo li povećati omegu? Šta, za tri jedinice? - Počni sa dve.
- Dobro, Klej, započni signal.
- Kako stojimo s amigdalom? - 89.8 MHz, 108.1 u hipokampusu.
Prvi korak, za... tri, dva, jedan.
- Klej? - Nema ništa. - Povećajmo glutamin. - Povećavam.
- Povećaj za 6 jedinica i dodaj serotonin.
- Dobro, korak dva za... tri, dva, jedan.
- Ljudi, samo ću da kažem jedno. Ražanj. - Ne budi kreten.
- Dajte, hoćemo li ostaviti ovu kvalitetnu svinjetinu da istrune...?
- Ništa. - Ništa, đavola! Ta je stvar upravo skočila sa stola!
I dalje ne deluje.
Lazarov efekt
Univerzitet Sent Paternus, Berkli, Kalifornija
- Dobro jutro, Dr. Mek Konel. - Jutro, Džejmse. Ona je sa mnom.
Radimo na osnovu odobrenja iz Verner-Gos Biotehnikala,
Što znači da ćete morati da potpišete ugovor o poverljivosti.
Niko, ovo je Eva.
- Radiće sa nama. - Zdravo. Drago mi je.
- Ovo je Klej. - Hej.
OK.
I... snimamo.
Zdravo, ja sam Dr. Frenk Volton.
A ja sam Dr. Zoe Mek Konel.
- Šta? Ne, šta? - Izvini.
Ista si Keli Ripa... Ista si...
- Ok. - Još uvek snimamo.
Zdravo, ja sam Dr. Frenk Volton.
Ja sam glavni istraživač na projektu Lazarus.
- A ja sam Dr. Zoe Mek Konel. - Dobrodošli u našu laboratoriju.
- Kasniš!
- Mogu bolje. - Mnogo kasniš.
- Kako nam ide? - Je li to bilo ok?
Ceo ovaj proces je počeo Zoinim velikim otkrićem.
Spojila je brzorastuće B-ćelije tumora, koje su ubrzale regeneraciju nervnih vlakana.
Tako je nastao Lazarus serum.
Ovde, moramo da zahvalimo Niku na svemirskom izgledu ovoga.
Ovo se zove pulsni niz.
Pulsni niz zatim koristi definisane električne impulse
i aktivira serum.
Onda smo preskočili neuralne reakcije
stimulacijom različitih delova mozga električnim impulsima.
Ovo je veštačka ruka koju smo razvili kao deo pulsnog niza.
Ovo ide u temporalni režanj mozga,
serum ulazi u mozak,
izvlačimo onaj prekidač, i nadamo se najboljem.
Cilj je jednostavan:
Dati stručnjacima za zdravlje više vremena da urade svoj posao..
Kako bi produžili period za bezbedno vraćanje nekoga nazad,
bez kognitivnih gubitaka, i bez dugoročnih efekata.
Reč je o pružanju druge šanse svakome ko je zaslužuje.
Kakav si ti kreten.
Ja sam Gospodar Katane, i tražim poštovanje!
To je glup film, jer ako nemaš karte...
Hej, ljudi, nemam nikakav signal.
Signal je loš ovde u podrumu,
ali imamo fiksni ako ti treba.
Oh, ne. U redu je, hvala.
Documentarna devojka, čoveče, tako je seksi.
- Zove se Eva. - Ne zanima me kako se zove.
Ja bih to kresnuo. Ti ne bi?
U redu je.
Smešan si.
Ok, pa... većinu ovih stvari...
u suštini vodim ja, ja sve radim.
- Šta misliš? - Mislim, zar je bitno?
Ionako je ne možemo sada poslati kući.
Ma daj. Ovo bi mogla biti dobra stvar.
- Pružimo joj šansu. - Slatka je.
Prelepa je, veoma seksi, sa crvenom kosom...
Beži tamo! Otpušten si.
- Volim te. - Au...
Izvini! Nije smešno. Nisam to trebao učiniti. Žao mi je.
- Ne. Nisam... - Izvini.
Nisam mislila da vrištim.
Zubna brana zvuči kao nešto što bi koristio stomatolog, zar ne?
Ne, ne zvuči. Trebao si znati šta je.
Nisam imao toliko akcije, koliko misliš.
Imali smo 22 godine i trebao si znati zašto služi.
Nije za zube.
I... kako si inače?
Znaš, sa svime?
Frenk?
Znaš... dobro.
Samo, kada smo dobili dozvolu,
odlučili smo da venčanje i sve ostalo odgodimo.
Znaš? Ovo je najvažnije.
Ali to je bilo pre tri godine?
On kao i da se ne seća vremena pre toga.
Samo posao.
Pa, možda ti svemir pokušava nešto reći.
Da. Završi prokleti projekt, u redu?
- Da. - Nego, hvala ti na sušiju.
- Nema problema. - Bolje da se vratim na posao.
Zdravo, gospođice.
Isti san?
Žao mi je.
Samo polako. Biću u krevetu kada budeš spremna.
- Hvala. - Da te ušuškam.
- Čekaj. - Ok, to izgleda dobro.
Da, samo sačekaj. Evo ga.
Nešto razlaže lipidni dvosloj i sve se raspada.
Možda difuzna membrana.
Klej, šta sam rekla o pušenju?
Da je super?
- Ti si kreten. - Ne budimo deca.
- Koji je napon membrane? - Minus 60. Možda manje.
Samo ćemo povećati polarizaciju.
Onda će to spržiti jonske kanale.
Ne ako ubacimo kalijum selektivni blokator
u serum i ograničimo učestalost impulsa na 30 ms.
Daj pH i pritisku kiseonika vremena da se povrate.
Bum!
Šta? Imam govno na licu?
Mislim da bi to moglo upaliti.
- Klej, odrastao si! - Da! U redu!
Sranje! Vidi njega!
- Sada smem da pušim. - Sada može pušiti ovde.
- Ne, ne, ne. Daj mi... - Hajde da obavimo ovo. Hajde.
Katarakta na oba oka. Verovatno su ga zato uspavali.
Svi parametri u granicama.
Kiseonik izgleda dobro. Nivo seruma optimalan.
OK. Učinimo ovo. Pokreni signal.
Prvi korak. Pet kilovolti. Impuls za tri, dva, jedan.
Nema efekta.
Resetuj generator, 11 kilovolti.
11 kilovolti. Spremno.
Ok, drugi korak... Impuls za tri, dva, jedan.
- Klej? - Ništa.
- Isuse... Šta? - Oh!
- Pomerio se, mislim da se upravo pomerio. - Pomerio se, ili misliš da se pomerio?
Ne znam. Izgledalo je kao trzaj ili...
Video bih, odmah sam pored.
Verovatno je samo refleks zbog nadražaja.
Ne, videla sam. Pomerio se.
Da, to je nadražaj mišića.
Ne znam, možda da povećamo dozu idući put...
Puls! Klej! Puls?
Hej, hej, hej. u redu je.
Oh, moj Bože.
Prošlo je šest minuta i on je odlično.
- To je čudno. - Šta je bilo?
- Katarakta je nestala. - O čemu ti to?
Ima kataraktu u odmaklom stadijumu na oba oka.
- Da, znam. Vidi. - Hmmm.
Ovo nam govori nešto bitno.
- Da li je to od seruma? - Ili smo upravo izlečili slepilo.
Ne želim da iko priča o ovome
dok ne budemo sigurni šta je ovo.
Jasno?
- Klej? - Kunem se.
Povešćemo Rokija kući i brinuti se o njemu.
- Ako je to u redu. - Naravno.
Hej!
Hajde, Eva, spusti kameru. Spusti je.
Stvarno ne želiš da ovo bude snimljeno.
U redu.
Živeli.
Izvoli.
Ne zanima ga.
- Ponovi kako se zove? - Roki.
- Oličenje bezizlaznosti.
Vratio si se iz mrtvih, Roki!
Nije do mene, zar ne? Nešto je čudan.
Da. Mislim da je još u šoku.
Trebaće mu par dana dok ne popravi nervne puteve,
i biće dobro.
Da.
Nisi... Nisi ubeđena. Šta nije u redu?
Ne znam, mislim...
Šta ako smo ga iščupali iz psećeg raja ili slično?
Znaš na šta mislim... Šta ako...
Ne znamo da li je hteo nazad. Samo smo ga uzeli.
Šta je to s tobom? Popiješ dve čaše vina
i ispliva vernica iz tebe.
Samo kažem, ako ćemo postavljati krupna pitanja,
moramo biti spremni za odgovore.
Dođi. Dođi.
Vidi...
Znam da je ovo čudno.
I ono što radimo ovde, se može smatrati upitnim.
Da.
Ali pomoći ćemo mnogima s ovime.
Vredeće, ok?
OK.
Roki! donesi lopticu.
Ljudi, mislite li da se seća umiranja?
Psi nemaju sećanja. Tako da ne.
- Psi definitivno imaju sećanja. - Psi stvaraju asocijacije.
Povodac je šetnja, ključ je vožnja. Nije isto.
To je upravo sećanje. Ne, rešićemo ovo.
- Proverićemo, kučko. - Ne želim da slušam tvoja sranja.
Ok, to je u redu.
Rocky, šta ti misliš? Jesi li video veliko belo svetlo?
Znaš, taj deo je zapravo istinit.
- Znaš li šta je pinealna žlezda? - Ne.
Proizvodi DMT, koji je osnovna supstanca našeg seruma.
U suštini, niko ne zna zašto, ali upravo u trenutku smrti,
mozak ti preplavi sistem masivnom količinom DMT-a,
koji je najsnažniji psihodelik na planeti.
I kada misliš da vidiš svjetlost na kraju tunela
ili Devicu Mariju..
- Jesam li pogrešio? - Mm-mm.
U svakom slučaju, to je obična halucinacija.
- Ne slažem se. Ne. - Ne slažeš se, stvarno?
- Razgovarali smo već o ovome. - Da, ne možeš odbaciti
sva iskustva blizu smrti na osnovu jedne teorije.
Naravno. Ali ako ćeš se kladiti,
zašto se ne kladiš na naučnu teoriju,
nasuprot, znaš, Svetom Petru i kapiji Raja.
- Zašto? - Jedno je empirijski, a drugo je,
znaš, simpatična je priča, ali...
Ne, nije. Bez obzira da li to zoveš dušom ili svešću,
to su samo nervni impulsi koji okidaju u mozgu. To ih čini energijom.
Energija ne može biti stvorena ili uništena,
već samo izmenjena iz jednog oblika u drugi.
To nije praznoverje, to je nauka.
Koja je tvoja teorija?
Mislim, da kada umremo, DMT je tu da pomogne našim dušama da odu dalje.
Da ih odvede gde god trebaju biti. Da otvori vrata za njih.
- Da otvori vrata za njih. - Znači, DMT je kao portir,
koji pokazuje, evo života, evo smrti,
otvoriću ovo i pogurati te.
- Možda. - I onda mu daš bakšiš.
Mislim da je arogantno svesti sve što se dešava
u trenutku smrti na jednu hemijsku jednačinu.
Činjenica je da jednostavno ne znamo.
Još.
- Koliki je HDR? - Uh, 2.2 sekunde.
To je u granicama.
Ovo je čudno.
Serum je i dalje u cirkulaciji.
Trebao se razgraditi za par sati.
Vidim mnogo otkačenih aktivnost u moždanom stablu.
Sigurno želite imati to u kući?
- Zašto? - Jedan od simptoma hipotiroidizma
je velika agresivnost.
Može podivljati u sekundi.
Živ je! Živ je!
Dođi.
Ti si mi prijatelj.
Sranje!
Niko?
Vau.
Sranje.
Roki?
Dođi dečko.
Dođi ovamo, govnaru!
U redu je, druže.
Samo si uplašen.
Sranje. Ok. Ok. Ok.
Da se ja pitam, trebali bi ga uspavati, odmah.
- Bar ne preteruješ. - Preterujem, vraga!
Ok? Nešto ozbiljno nije u redu s tom životinjom.
Kao da je bio opsednut.
- Koliko si bio van sobe? - Ne znam, maksimalno 20 sekundi.
- I ne, nisam pušio. - Hej, ljudi?
Ovo je bilo na gornjoj polici i čak da je boks bio otvoren,
nema šanse da se mogao popeti ovde.
Ok, do sada smo uočili tri različite faze razvoja.
Faza jedan, subjekt se oživljava infuzijom LAZ-5-10 seruma
i ciljanom električnom stimulacijom.
Faza dva, serum ostaje u krvotoku duže od očekivanog
Faza tri, metaboličke funkcije
uzrokuju hormonalni disbalans.
Subjekt pokazuje znakove zbunjenosti, gubitak apetita
i značajnu agresivnost.
Sada smo, pretpostavljam, u fazi četiri.
Mozak subjekta nastavlja da stvara nove nervne puteve
neočekivanom i uznemirujućom brzinom.
Bože, prepala si me na smrt!
Hoćeš li doći u krevet?
Da, u sred sam nečeg, doći ću za minutu.
Ok.
Koji se vrag ovde dešava?
Dr. Volton, imate li trenutak?
- Uh, da. - Vidimo se dole.
Naravno.
Dekanica želi razgovarati sa vama.
Iskreno, jeste li i na trenutak pomislili o posledicama ovoga?
83% naših studenata je religiozno.
Ako dodamo donatore, taj broj je 90%.
Nemojte o religiji. Ovo nema veze s religijom.
Vi ste odlučili izvesti nedozvoljeni eksperiment,
i direktno prekršiti ugovor
koji ste potpisali.
Tu piše, "Izučavanje novih metoda
stopiranja nervnog propadanja kod komatoznih pacijenata".
Upravo, tako je započelo.
Šta mislite, kako je otkriven penicilin? Ili teflon?
Ili Coca-Cola? Nezgode u laboratoriji.
Nezgode koje vode do novih saznanja.
Doktor ste. Znate kako nauka funkcioniše. Prilagođavanjem.
Vi se ne prilagođavate. Igrate se Boga s mrtvim životinjama.
Trebali ste znati šta vas čeka.
Kako znate to?
Nema šansi da ste mogli znati za testove na životinjama.
Imamo pravo proveriti bilo koji materijal na našem serveru.
- Uključujući i video snimke. - Gluposti.
Neko vam je to rekao s namerom da se obustavi projekt.
Neko od velikih farmaceutskih kuća?
Neko ko je donirao novo bolničko krilo?
Ko je to bio?
Povadite sve hard diskove i ključ-kartice.
- Hej... - Sve uzorke.
- I sve uzorke koje nađete. - Šta je ovo?
- Vi ste sigurno Dr. Mek Konel. - Da.
Drago mi je. Veliki sam obožavalac.
Efektivno odmah, sav materijal istraživanja
se smatra intelektualnom svojinom
Krilonis Farmaceutikala i njegovih podružnica.
- Stanite. Šta? - Hej, to je lično moje.
Ne razumem. Dobili smo dozvolu
- od Verner-Gos Biotehnikala. - I pre dva sata
Krilonis Industris je postao glavni deoničar Verner-Gos Biotehnikala.
- Ne, ne možete! - Postupamo po ugovoru
koji je potpisao Frenk Volton, "Svako kršenje pravila nadzornog
odbora poništava vlasništvo
i prenosi pravo intelektualne svojine na matičnu kompaniju."
U ovom slučaju, nas.
Ovo vam je sigurno jako teško,
ali naučićete bitnu lekciju:
Uvek postoji posledica za kršenje pravila.
- Šta se dogodilo? - Uzeli su sve.
Moraš priznati, ogromna je slučajnost.
Pojaviš se ni od kud, snimaš sve i onda puf...
uzmu sve, uključujući i rezervne kopije.
Čekaj. Rekli smo joj da sve snimke čuva u laboratoriji, nije ona kriva.
Izgubili smo sve.
Četiri godine života. Reputaciju. Sve.
Ako nije ona, onda, molim te, reci mi šta se dogodilo?
Ako su toliko želeli serum, što nas nisu angažovali?
Mislim, zamisli na momenat da si Krilonis, ok?
I saznaš za Lazarus serum.
Shvataš da je to zlatni rudnik,
i shvatiš da je Verner-Gos glavni sponzor.
Kupiš njih, to je prva stvar.
Sve što ti treba je anonimni poziv nadzornom odboru,
i odjednom poseduješ sve u toj laboratoriji.
Imaš zakonsko pravo.
Više ne deliš dobit.
Sav taj novac je tvoj.
Ma daj, neće potrošiti 50 miliona dolara
samo da se dočepaju našeg seruma, zar ne?
Ponovićemo eksperiment, to je jedini način.
- Šališ se, zar ne? - Šta, samo ćemo odšetati?
Nemamo dokaza. Niko neće poverovati da smo to bili mi.
Nikada nećemo dobiti drugu priliku, ok?
Neće početi čistiti laboratoriju do sutra.
To nam daje bar 12 sati, zar ne?
Provalićemo, ponoviti eksperiment.
Ti ćeš snimiti i uzećemo nazad šta nam pripada.
Ponoviti kako? Uzeli su sav serum.
Mislili smo na to, za svaki slučaj.
Laboratorija se zaključava vremenski, ima samo jedan čuvar.
I mi mu tačno znamo rutinu.
Ovo je skroz moguće.
A kako bi trebali ući? Uzeli su nam ključeve.
Nisu sve.
Radite do kasno?
Dr. Džekson želi da ga povedem na celonoćno posmatranje..
Baš tako želim provesti svoj petak uveče.
- Znate kuda trebate ići? - Naravno.
Slušaj, ako te uhvate, izbaciće te, ili još gore...
tako da te niko neće kriviti ako želiš otići.
Znam.
- Kako izgleda? - Na skali od jedan do sranje,
njihov sigurnosni sistem je sranje.
Super, možemo li to ponavljati?
- Ponavljati? - Da, kao na TV-u.
Ili mogu jednostavno isključiti snimanje. Nije da će primetiti.
Može i to.
- "Fantastičan si, Niko." - Fantastičan si, Niko.
Hvala ti, Zoe.
Pas.
U redu, Eva, snimaš li?
- Da, snimam. - Ok, Klej, kako stojimo?
Ćelije izgledaju zdrave.
- Potpuna difuzija za 30. - Ok, treba mi 45 ml trimeksilina.
- Niko, kako stojimo? - Neuralna mreža sinhronizovana.
- Kondenzatori napunjeni. Spreman kad i ti. - Odnos seruma i krvi je 6.8.
- Kiseonik izgleda dobro. - Sjajno. Proveri čuvara, molim te.
Da, još je tamo.
Dobro, napišimo istoriju.
Ponovo.
Želiš li čast?
Prvi korak, 11 kilovolta. Za tri, dva, jedan...
Nisam ja.
Sranje, neka neko vrati osigurač.
Zoe!
Dušo! Nema pulsa! Nema pulsa! Udarila je struja!
- Dajte mi injekciju adrenalina, odmah! - Šta da radim? Šta da radim?
- Hajde, Zoe! - Šta...?
Evo ga.
Nema pulsa! Nema pulsa! Ok!
- Treba mi defibrilator! - Evo ga, evo ga!
- U redu, pomerimo je. - Ok.
Jedan, dva, tri.
Ok. Sranje!
- 200 džula. - 200?
Da.
Sklonite se!
Dušo? Nema pulsa. Nema pulsa.
- Klej, 360 džula. - Previše.
360! 360 džula! Učini to!
Hajde.
Sklonite se!
Nema pulsa. Hajde Zoe! Hajde!
Hajde! Hajde!
Hajde, hajde.
Hajde, dušo.
Hajde! Hajde.
Frenk, šta to radiš?
- Ne! Ne! Apsolutno ne. Ne. - Čekaj... Čekaj, čekaj, čekaj. Čekaj.
Možemo li porazgovarati o ovome?
Nemamo o čemu razgovarati. Serum deluje i to znamo.
Da, ali šta ako se vrati poremećena kao pas?
Neće! Podesiću dozu i nivoe.
- I biće dobro. - Frenk, i ja je želim nazad,
ali ako nas policija uhvati s ljudskim telom...
- Idemo u zatvor. Svi. - Misliš da me je briga za zatvor?
- Frenk, ovo nije eksperiment. - Znam!
Ovo je osoba. Pričamo o vraćanju iz mrtvih.
- Uradili smo to već. Uspeće. - Ne ovako.
Žao mi je, ali ovo prelazi granicu. Ovo je ljudsko biće!
Dobro. Bežite odavde, učiniću to sam.
- Frenk, daj čoveče... - Neću je izgubiti.
Ne ovako.
Hvala. Hvala.
Trebaš povući prekidač.
Niko, možemo li početi?
Pola je sprženo. Ne mogu očitati...
Niko, možemo li početi?
- Da, možemo. - Ok.
Počinjem prvi korak, 9.5 kilovolti.
Idemo. Tri, dva, jedan...
- Klej? - Ništa.
Idemo ponovo. 13 kilovolti.
- To će spržiti... - Učini to odmah, 13 kilovolti!
Počinjem korak dva.
Idemo za... tri, dva, jedan.
Klej?
- Gde je čuvar? - Koga je briga? Idemo opet.
- Resetuj generator. - Gde je čuvar?
- Nađi čuvara, Niko! - Trebaš mi. Idemo, 15 kilovolti.
Stani, sačekaj.
Dolazi.
- Šta...? - Ne možeš joj pomoći iz zatvora, u redu? Idemo.
Dobro? Idemo.
Sranje.
- Hajde. - Sranje.
- Pažljivo. - U redu. Dobro je. Dobro je.
Prokletstvo. Dolazi.
Bog te mazo!
Hej, hej. Ja sam.
Hej. Hej, dušo, ja sam.
U šoku je. Molim te, treba mi deka.
Da. Da, ja ću...
Hej... Dušo, ja sam. Dobro si.
- Frenk? Ne mogu da je nađem. - Daj mi deku, požuri.
Tamo je, na vrhu...
Jesam li ja upravo umrla?
Ok...
Dobro si.
Kako je izgledalo?
Mislim, da li si videla išta?
- Kao raj ili... - Znaš,
mislim da nije najbolji trenutak.
Trebali bi uraditi pretrage. Pripremimo MR.
Želim da uradimo dijagnostiku i idemo odavde što pre. U redu?
Da.
I evo, odlazi čuvar.
Sve je čisto.
Hajde da završimo s ovim.
Sjajno.
- Ovo nije u redu. - Šta?
Ne znam. Frenk, hoćeš li da pogledaš?
Šta?
Ne samo da joj je telo skoro u potpunosti zacelilo,
nego ima i previše nervne aktivnosti.
Da, to je previše. Izvucimo je odande.
Testiraćemo je ponovo za sat vremena, kada se serum razgradi.
Izvini, sećaš li se psa?
Serum se još nije razgradio.
Da, to je prokleti pas, ovo je osoba. Pusti je napolje.
Klej!
Šta se dešava?
Znaš kako kažu da ljudi koriste samo 10 % mozga?
- Mislila sam da je to mit. - Ne, mit je da ne znamo
čemu služi ostalih 90 %.
Ljudi koriste čitav mozak, ali samo 10 % istovremeno.
Ona samo sedi tamo.
Samo bi mali deo mozga trebao biti aktivan.
Ali... cela stvar je aktivna.
Da. To je čudni deo.
Sednimo, u redu?
Dobro.
- Kako si? - Zar ne bi trebali ići u bolnicu?
Slušaj, imamo istu opremu ovde,
i niko nije sposobniji brinuti o tebi od mene.
Oni ne shvataju ovo.
Prvo ćemo te stabilizovati, u redu?
Hej.
Bićeš dobro.
- Mislio sam da sam te izgubio. - Jesi.
Ali nisam.
Imam nešto za tebe.
Daj mi ruku.
Ah, sranje. Izvini. Izvini.
Ok...
Evo. Ne mogu verovati da ovo radim.
Ovo je prvi i jedini put da sam katolik.
Samo ovaj put.
Hvala ti.
Lepo je čuti tvoj smeh.
Nešto definitivno nije u redu.
Šta?
- Šta si upravo rekao? - Nisam rekao ništa.
Jesi li dobro?
Da. Da.
Mislim da sam samo umorna.
- Upravo si prošla kroz... - "Traumatično iskustvo.
Pusti telo da ozdravi. Samo polako, ok?
Biću odmah iza vrata."
Šta?
Ništa.
Obići ću te za trenutak. Odmah se vraćam.
Ok.
Hej.
Volim te.
Volim i ja tebe.
Oh, Bože, ovo je greška. Ne bih trebala biti ovde.
Ubili smo nekoga. Ubila sam nekog.
Znam da ovo nije u redu.
Ovo je loša ideja. Zar nisi video psa??
Serum ostaje u mozgu.
Ne možemo ovo zataškati. To nije Zoe.
Nismo je trebali vratiti.
Treba mi više vremena. Popraviću ovo.
Popraviću ovo.
Nešto ozbiljno nije u redu s njom.
Samo je uveravaj da je u redu i da će biti u redu.
Stavi joj do znanja da će biti u redu.
Hej.
Mislim da nešto nije u redu.
Ok. Ok. Dođi ovamo. Dobro si. Dođi. Dođi. Dobro si.
- Ne. Ne, nisam dobro. Nisam dobro. - Dobro si. Sve je u redu.
Nešto se dešava.
- Nešto se dešava. Menjam se. - Ok, Ok...
Ok, pssst. Smiri se. Šta se dešava?
Mogu čuti stvari. Mogu videti stvari.
Vidi, pogledaj mi ruku.
Čekaj...
- Sve je u redu s tvojom rukom. - Frenk, kada sam umrla, otišla sam negde.
Bila sam u zgradi. Bila sam tamo.
Mogla sam čuti ljude, bili su zaglavljeni!
Zoe, to je bio san.
Traumatično sećanje iz detinjstva. Nije stvarno.
To sam i ja mislila. Nisam se mogla probuditi.
Zaglavila sam se. Bilo je beskonačno. Pokušavala sam.
Samo se nastavljalo. I svakoga dana sam bila tamo.
Sve se dešavalo iznova i iznova. Svakoga dana.
Zoe, bila si mrtva manje od sata.
- Bila si tu. Nisi... - Oh, ne, ne. Ti ne razumeš.
Prošle su godine. Bila sam tamo godinama.
Saslušaj me, ok?
Mozak ti je otkazivao zbog nedostatka kiseonika.
Halucinirala si od DMT-a.
To je užasno sećanje iz detinjstva,
ali si doživela to kao traumatičnu petlju. - Ne. Bio je pakao!
To je bio pakao!
Preživljavaš najgore trenutke života iznova i iznova,
i nikada se ne možeš probuditi.
Slušaj, sada si ovde. I budna si.
Dobro si.
- Da. - Ok.
Ok.
U redu, ovo će ti pomoći da malo odspavaš, u redu?
Zoe?
Frenk?
Zoe?
Frenk! Zoe, čuješ li me?
Ne bi trebalo da sam ovde.
Hej. Znaš li gde smo?
Šta to imaš? Šta ti je to u ruci?
Hej, hej, hej, hej.
Eva.
Eva!
- Treba mi pomoć... - Hej.
Hej, pogledaj me. Pogledaj me. Dobro si. Dobro si.
Šta se desilo? Reci mi šta se dogodilo.
Bila sam... Bila sam negde drugde.
Bila sam u nekoj zgradi, u hodniku, i videla sam devojčicu.
A zgrada je gorela i...
bili su neki ljudi u stanu i nisu mogli izaći, i
mogla sam videti njihove prste ispod vrata.
Šta ti je to na ruci?
Gospode... Ovo je...
Tu... tu me je zgrabilo! Oh!
Šta? Šta te je zgrabilo?
- Ne znam. - Frenk?
Frenk, koji se vrag ovde dešava?
- Frenk! Šta se dovraga dešava, čoveče? - Ja... Ti...
Rekla ti je, zar ne? Očigledno ti je rekla!
- Šta? - Rekla ti je.
- Ne. - Šta? Rekla joj šta?
Slušaj, kada je Zoe bila mala,
zgradu u kojoj je živela je zahvatio požar
i njeni susedi su ostali zarobljeni iza vrata.
I dalje ima košmare o tome.
Jesi li to videla?
Da.
Kako je to uopšte moguće? Kako je to moguće, Frenk?
Zoe je rekla... kada umreš, tvoje telo stvara... kao supstanca,
koja pomaže duši da ode dalje ili... - DMT.
Da.
Rekla je da otvara vrata za negde drugde.
Šta... Šta ako se vrata nisu otvorila?
Šta ako Zoina duša nije mogla proći?
Šta ako je zatočena u vlastitom košmaru?
To je sranje. Lažeš.
- Lažem? - Frenk...
Frenk, ne lažem.! Ne lažem!
Hej. Ne možemo se sami nositi s ovim.
Ne znamo šta se dešava tamo!
- Da li si joj video ruku!? - Da, video sam. Ok?
Šta želiš da uradim?
Vidi... Ako zeznemo ovo, izgubićemo Zoe.
Pomozi mi. Molim te.
- Kreten. - Buraz...
U redu, odmaraj se 24 sata, uzmi Brufen i nazovi me.
Jesi li dobro?
Bilo je kao da sam tamo.
Kako je to uopšte moguće?
Kažem ti, sigurno je serum.
To je... To je kao... otključavanje delova mozga
koji ti daju moć da radiš luda natprirodna sranja.
Je lli to tvoja velika teorija? "Luda natprirodna sranja"?
Postoji razlog zašto se evolucija odvija sporo.
Upravo sada njen mozak radi ono što ljudski mozak ne bi trebao raditi.
I ne dešava se milionima godina, već u nekoliko minuta.
Zdravo Marijo, puna milosti...
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas...
Frenk, želećeš da vidiš ovo.
- U šta gledam? - Prijavio sam se kao administrator
da pregledam snimke i našao sam ovo.
Lažni nalog. Skida sve s našeg sistema
i pravi kopije. - Pa?
Neko nas posmatra... već mesecima.
U redu, možda je fakultet.
Fakultet ne mora provaljivati u naš sistem. To...
Mora da je Krilonis.
Kada je bilo poslednje ažuriranje?
- Pre 20 minuta. - Znači da znaju da smo tu.
Ako ne znaju, znaće uskoro.
Moramo odmah poći. Dovedi psa i skupi sve.
- Možeš li se postarati za to? - Gde je pas?
- Stavila sam ga u boks. - Nije u boksu.
Dobro. Svi, prestanite s radom.
Nađite psa, pokupite stvari. Odlazimo.
- Niko, reši to. Odlazimo! - Ok.
Zoe?
- Niko. - Isuse, šta radiš ovde?
- Treba mi tvoja pomoć. - Moramo te vratiti.
Treba mi tvoja pomoć. Učini da se opet osećam normalnom.
- Ok, čekaj. Ok, šta... Jesi li dobro? - Moraš učiniti da se osećam normalno.
- Treba mi to. Molim te. - Ček', ček', ček'. Samo...
Upravo si prošla kroz nešto jako traumatično, ok?
- Možda si samo zbunjena. - Ne razumeš.
Ti si jedini kome mogu verovati. Ok?
Pomozi mi.
Ne! Ne! Ne, stani.
- Mislila sam da si mi prijatelj. - Prijatelj sam ti.
Ali nisi pri sebi trenutno. I dalje ne razumemo...
"...Šta ti se dešava."
Čitav sam život provela iskupljujući se za jednu grešku.
Sve sam učinila ispravno.
A ipak sam završila u paklu.
Zoe, možemo ti pomoći. Frank je rekao da možemo ispraviti ovo.
- Samo nam treba još vremena. - Oh, ne.
Prekasno je za to.
Nemate predstavu šta ste učinili.
Ali imaćete.
Zoe, molim te!
Zoe?
Zoe, molim te!
Zoe...
Hej.
- Je l' sve u redu? - Da, šta je bilo?
- Hej, ljudi, gde je Niko? - Nije bio tu kada sam došao.
- Mislim da je otišao do toaleta. - Maločas sam bio tamo!
- To je rekao. - Do đavola s ovim.
- Čekaj. Čekaj, šta? - Zovem obezbeđenje, čoveče.
- Hej, čekaj, razmisli malo. - Previše je čudnog sranja!
Ok? Završio sam. Nek' me hapse, briga me.
Protraćio si tri godine mog života jer ne znaš čitati ugovor.
Nisi mi ti šef i nisi mi prijatelj. Skloni se.
- Sad mi se sklanjaj s puta. - Hoćeš da se izvinim?
Dobro, Izviniću se ako želiš da se izvinim.
Znaš šta će se dogoditi ako otkriju šta se dešava ovde?
Zatvoriće je u laboratoriju i seckaće je u komadiće,
i nikada je više nećemo videti. - Ne znaš to.
To bih ja uradio.
Žao mi je. Ne, ne. Skloni se.
- Isuse. - Šta do đavola? Mora da me zezaš?!
U redu je, samo je nestalo struje. U redu je.
Sve je u redu. Sve je u redu, Frenk!
Hej... Dešava li se ovo često?
Znaš li koliko je sigurnosnih sistema na ovom mestu?
Telefon ne može otkazati. To se ne događa.
- Nema šanse. - Hajde, idemo.
Sve je izgorelo. I ne pokušavaj.
- Zaglavila su se. - Pazi. Pusti mene da probam.
Zaglavila su se. Prestani, pomozi mi s liftom.
Prokletstvo!
Sigurno postoji drugi izlaz.
Zar ne?
- Kuda si krenula? - Da nađem Nika.
Nisi pogrešila, znaš?
Razmišljaš, "Ne pripadam tu, nikada nisam pripadala tu."
U redu je što to misliš. U pravu si.
Nisi jedna od nas niti si ikada bila.
Neki su ljudi predodređeni za velike stvari,
a neki da samo drže kameru.
Sistem je u stanju izolacije.
- Šta to znači? - Automatizovan je.
Ako postoji opasnost od širenja kontaminacije
cela zgrada se zatvara. - A lift?
Pokušali smo. Moraćemo smisliti nešto drugo.
Šta si uradila?
Zoe, šta si uradila?
O čemu ti to? Bila sam celo vreme ovde s vama.
Ne, ti si takođe poslednja videla Nika.
Ne! Ne, sva ova čudna sranja su se počela dešavati čim se ona vratila!
Sami ste rekli. Serum je učinio nešto njenom mozgu!
Ovo nije pravi trenutak.
Ne, ovo jeste pravi trenutak...
Želim znati šta se dogodilo Niku.
Isuse, možemo li se smiriti i potražiti izlaz, molim vas.
Želim znati šta se dogodilo Niku, sada!
Klej.
- Klej. - Klej. Klej?
- Zaboga! Guši se! - Klej?
- Frenk! Frenk! Frenk, on se guši! - Ima nešto u grlu!
Daj mi hvataljke! Trebaju mi hvataljke. Eno ih tamo.
Požuri! Treba mi svetlo! Klej! Klej!
Ostani sa mnom, Klej. Klej!
Daj mi hvataljke! Pusti me da vidim! Treba mi svetlo! Klej!
- Odmah! Donesi ovde!! - Ok!
- Klej... - Pomozi mi da ga smirim.
Klej! Klej! Klej! Klej! Isuse!
Klej, ostani sa mnom! Ostani sa mnom! Pomozi mi da ga smirim!
- Klej! Treba li ti svetlo? - Isuse, šta je to kog đavola?
Shine the light in there! Get the light in there!
- Klej! - Oh, Isuse.
- Oh, sranje. Oh, sranje. - Frenk!
Oh, moj...
- Dođi ovamo. - Oh, moj Bože, gde je ona?!
- Isuse! - Frenk! Nema je! Frenk, nema je!
Kuda je otišla? Zoe? Zoe?
Ostani blizu. Ostani blizu. Ostani blizu.
- Zoe? - Zoe!
Ostani blizu.
Zoe, prestani!
Oh, moj Bože.
Oh, moj Bože. Eva.
- Eva, probudi se. Eva, jesi li dobro? Dođi. - Oh...
Dođi. Ustani. Moraš ustati. Ustani.
Frenk...
Treba nam oružje ili nešto što možemo koristiti.
Drži ovo.
Frenk?
Frenk... Ubila ga je! Ubila ga je!
Znam. Znam. Saslušaj me...
Frenk? Frenk, šta je to?
Oh, Bože! Frenk!
Frank, dolaze. Živi su! Živi su!
Slušaj me! Slušaj me! Nisu živi, ok? Dođi.
Ovo je emubtramid.
Koristi se za uspavljivanje životinja. Treba ti puna doza.
Slušaj, moraš se sakriti dok ne završim ovo.
- Neću te ostaviti. Ja sam... Ne! - Pssst.
Hej, ovo je moja greška. I ispraviću je!
Ali ako ne uspem, obećaj mi...
Ne dopusti da izađe iz laboratorije, ni pod kojim uslovom.
Ne smemo dopustiti da povredi još nekoga.
- Razumeš li? - Obećavam, obećavam, obećavam!
Ok. Žao mi je.
Frenk, molim te, ne ostavljaj me samu.
Frenk, molim te!
Zoe?
Frenk je. Neću ti nauditi.
Samo želim da razgovaramo.
U redu je. Samo želim razgovarati, to je sve.
Šta će ti onda špric?
Ok. U redu.
Vidi, verovatno si sada jako uplašena i zbunjena.
Nisi ti kriva. Ja sam ovo učinio. Moja je krivica.
Žao mi je, dušo, ok?
Ispravićemo ovo. Ispravićemo ovo zajedno, ok?
Možemo učiniti sve, Čuješ li me?
Ti i ja. Ovde sam.
Neću ti nauditi. Ok?
Pogledaj me.
S tobom sam.
Voliš li me još?
Da, naravno.
Onda mi pokaži!
Ovo nije Zoe koju znam.
- Zoe? - Moraš je zaustaviti.
Uzmi ovo i uspavaj je.
To sam i mislila!
Zoe!
Eva!
Eva...
Zoe?
Eva!
Eva.
Zoe?
Zoe, znam da si tu!
Zoe?
- Zoe, molim te! - Sveta Marijo, puna milosti.
Gospod je s tobom.
Moli se za nas grešnike, sada i u času smrti naše.
Zoe?
To je njen san.
Zoe! Zoe!
Zoe, u redu je. To sam ja.
Ti si ovo učinila.
Ti si podmetnula požar.
Slušaj, ovo nije tvoja krivica. Ovo nije bila tvoja krivica.
Možeš zaustaviti ovo, ok?
Možeš otvoriti vrata.
Zoe, otvori vrata!
Žao mi je.
Tako mi je žao.
- Hej, jesi li dobro? - Ubila ih je...