Verujem da u životu sam biraš kako æeš da isprièaš tužnu prièu.
S jedne strane, možeš je ulepšati.
Kao što se radi u romantiènim filmovima i romanima
u kojima prelepi ljudi nauèe divne lekcije,
gde ništa nije toliko strašno da se ne može popraviti
izvinjenjem i pesmom Pitera Gabrijela.
Ta varijanta mi se sviða kao bilo kojoj devojci, verujte mi.
To jednostavno nije istina.
Ovo je istina.
Žao mi je.
KRIVE SU ZVEZDE
Krajem zime moje sedamnaeste godine
majka je zakljuèila da sam depresivna.
Slabo jede, jedva da izlazi iz kuæe.
Nisam u depresiji, mama.
Iznova i iznova èita jednu te istu knjigu.
Depresivna je.
Nisam depresivna.
Svi sajtovi i brošure navode depresiju kao prateæi efekat raka.
Depresija nije prateæi efekat raka.
Ona je prateæi efekat umiranja.
To je upravo ono što se meni dešavalo.
KRALJEVSKA PATNJA
Bol zahteva da ga osetiš.
Mogla bih da te prebacim na zoloft.
Ili leksapro.
I to dvaput dnevno umesto jednom.
Zašto stati na tome?
Ma, neka ih bude što više.
Ja sam Kit Rièards meðu decom obolelom od raka.
Poseæuješ li grupu za podršku koju sam ti predložila?
Da, ali nije to za mene.
Grupe za podršku mogu biti odlièan naèin da se povežeš sa ljudima koji su...
Koji su... Šta?
na istom putu.
"Putu"? Stvarno?
Pokušaj barem.
Ko zna, možda æe za tebe to biti prosvetljujuæe.
Dobro.
Jeste li spremni?
Okupili smo se danas ovde,
bukvalno u Isusovom srcu.
Ovde smo sa Isusom.
Ko želi da podeli svoju prièu sa grupom?
Ja sam Ejndžel. Imam akutnu leukemiju.
Sid. Akutna limfoblastièna leukemija.
Zdravo, ja sam Pi Džej. Imam neuroblastom.
Ja sam Patrik. Rak testisa.
Poštedeæu vas gnusnih detalja Patrikovog raka jaja.
Našli su mu ga u jajima,
veæi deo su izvadili i malo je falilo da umre, ali nije.
I evo ga sad, razveden, bez prijatelja,
živi sa roditeljima,
eksploatiše svoju kancerastiènu prošlost u Isusovom srcu.
Bukvalno.
Kako bi nam pokazao da jednog dana, ako budemo imali sreæe,
možemo da budemo isti kao on.
Ko je na redu?
Hejzel?
Ja sam Hejzel.
Izvorno je na tiroidi,
ali sada sa impresivnom kolonijom metastaza na mojim pluæima.
I kako se oseæaš?
Misliš ako se izuzme neizleèivi rak?
Dobro sam, valjda.
Mi smo uz tebe, Hejzel.
Da vam odsviram još jednu pesmu?
Hristos je naš prijatelj i sa nama je do kraja
Hristos
Hej, dušice.
Pa... Da li je bilo super?
"Da, mama, bilo je super!"
To je bio moj život.
Rijaliti emisije.
Odlasci lekaru.
Osam prepisanih lekova, tri puta dnevno.
Ali najgore, najgore od svega...
Grupa za podršku.
Ne možete me naterati. - Naravno da možemo.
Mi smo ti roditelji.
Hajde, veæ smo prièali o ovome. Moraš da ideš.
Moraš da sklapaš prijateljstva, da budeš tinejdžerka.
Mama, ako želiš da budem tinejdžerka, nemoj da me šalješ u grupu za podršku.
Nabavi mi lažnu liènu kartu da mogu da idem po klubovima,
da pijem koktele i cepam travu.
Trava se ne "cepa".
Pa, to bih i ja znala kad bih imala lažnu liènu kartu.
Možeš li molim te da uðeš u kola?
I tako sam otišla.
Ne zato što sam želela, ili mislila da bi mi to pomoglo,
veæ iz istog razloga iz koga sam radila sve ostalo.
Da bih usreæila svoje roditelje.
Stvarno ne razumem zašto ne bi h mog la sama da vozi m.
Ionako neæeš ništa da radiš. Opet æeš samo sedeti i èekati.
Naravno da ne.
Imam šta da radim. Treba da završim nešto.
Ma da.
Volim te.
Volim i ja tebe.
Lepo se provedi.
Samo je jedna stvar gora od toga da te izjeda rak,
a to je da imaš dete koje izjeda rak.
Hej!
Sprijatelji se s nekim.
Izvini.
Ja æu stepenicama. - Nema problema.
Hvala.
Izvini.
Ja sam kriv.
Izvini.
Dakle, ko bi želeo da poène?
Da li neko želi da poène? Ko želi da krene?
Izvoli.
Ja sam Bet. Imam rak vezivnog tkiva.
Dobro mi je ove nedelje.
Ajzaèe, znam da je ovo težak period za tebe.
Da li želiš da to podeliš sa nama? Ili æe možda tvoj prijatelj?
Ne, ja æu.
Hej, narode.
Zdravo, ja sam Ajzak.
Imam retinoblastom.
Imali smo operaciju jednog oka kad sam bio mlaði,
tako da je ovo oko stakleno.
Uskoro idem u bolnicu gde æe me ponovo operisati
da bi mi izvadili drugo oko.
Tako da æu posle te operacije ostati potpuno slep.
Ali ipak imam sreæe, jer imam prelepu, prezgodnu devojku
koja je previše dobra za mene. Moniku.
A imam i divne prijatelje kao što je Ogastus Voters.
To bi bilo to. Hvala.
Uz tebe smo, Ajzaèe.
Hvala vam.
Na tebe je red, Gase.
Da, naravno.
Zovem se Ogastus Voters.
Imam 18 godina
i pre godinu i po dana imao sam kratak susret sa osteosarkomom.
Kao rezultat toga ostao sam bez ove male.
I sad sam jednim delom kiborg, što je strava.
Ali, zapravo, ovde sam došao na Ajzakov zahtev.
A kako se ti oseæaš, Gase?
Ma, fenomenalno.
Ja sam ti, prijatelju moj, na rolerkosteru koji ide samo uvis.
Možda bi želeo da podeliš svoje strahove sa grupom?
Strahove?
Zaborav.
Zaborav?
Da.
Vidite, ja nameravam da vodim izuzetan život.
Da budem zapamæen.
Rekao bih da imam strah da mi to neæe uspeti.
Da li bi još neko iz grupe želeo da se nadoveže na ovo?
Hejzel?
Neoèekivano.
Samo želim da kažem da æe doæi vreme kada æemo svi mi biti mrtvi.
Iza nas je vreme u kome ljudi nisu postojali, a takvo vreme æe doæi i posle nas.
To se može desiti sutra, a može se desiti tek za milion godina.
A kada do toga doðe, neæe biti nikoga
da pamti Kleopatru ili Muhameda Alija ili Mocarta,
kamoli nekoga od nas.
Zaborav je neizbežan.
A ako tebe to plaši, onda ti savetujem da to ignorišeš.
Bog je svedok da to i ostali èine.
Dakle, to je jedan dobar savet.
Meni se sve ovo sviða jer je zaista lepo èuti svakog od vas...
Zauvek. - Zauvek.
"Bukvalno."
Mislio sam da se nalazimo u podrumu crkve,
ali smo izgleda bili bukvalno u Isusovom srcu.
O, da.
Kako se zoveš?
Hejzel.
Ne, mislim na puno ime.
Hejzel Grejs Lankaster.
Šta?
Nisam ništa rekao.
Zašto me tako gledaš?
Jer si prelepa.
Bože.
Uživam da posmatram lepe ljude.
Pre nekog vremena odluèio sam
da ne lišavam sebe malih životnih užitaka.
Naroèito, kako si malopre slatko istakla, jer æemo uskoro svi biti mrtvi.
Pa, dobro, to je sjajno. Ali ja nisam prelepa.
Hej, Gase. - Æao, Lisa.
Sviða mi se kad ti prva kažeš. - Meni se sviða kad ti prvi kažeš.
Dobro.
Zauvek.
Šta im znaèi to "zauvek"?
"Zauvek" je neki njihov fazon.
"Zauvek" æe se voleti i šta sve ne.
Verovatno su to "zauvek" poslali jedno drugom porukama 14 miliona puta.
Deluje kao da æe joj povrediti sisu.
Hajde da gledamo neki film.
Molim?
Slobodna sam krajem ove nedelje, pa bismo mogli...
Ne, mislio sam sada.
Možda si neki serijski ubica.
Uvek postoji takva moguænost.
Hajde, Hejzel Grejs. Rizikuj.
Ja ne...
Ti to ozbiljno?
To je odvratno.
Šta?
Šta, misliš da je to kul?
Upravo si sve ovo upropastio.
Sve ovo? - Da, celu ovu stvar.
Èoveèe.
A baš ti je dobro išlo.
Bože! Uvek tu mora biti hamartija, zar ne?
A tvoja je u tome da si, iako si imao prokleti rak,
spreman da daješ pare nekoj korporaciji
u zamenu za šansu da dobiješ još neki rak?
Da ti kažem nešto, oseæaj kad ne možeš da dišeš je grozan!
Totalno grozan.
"Hamartija"?
To je tragièka pogreška.
Tragièka...
Hejzel Grejs, ne mogu da nas ubiju ako ih ne zapalimo.
Ja nikad nijednu nisam zapalio.
Vidiš, to je metafora.
Postaviš smrtonosnu stvar izmeðu zuba,
ali joj ne daš moæ da te ubije.
Metafora.
Hej, dušice. Je l' poèinje Top Model?
Ne.
Imam planove sa Ogastusom Votersom.
Gospode.
Nekoliko puta sam pao vožnju.
Ma šta kažeš.
Zapravo, èetvrti put kad sam polagao, bilo je otprilike isto ovako.
A onda na kraju
instruktorka me pogleda i reèe mi:
"Nije baš prijatno voziti se s tobom, ali nije ni tehnièki nesigurno."
Karcinomska povlastica.
Karcinomska povlastica skroz.
Pa, prièaj mi o sebi.
Imala sam 13 godina kad su mi otkrili rak.
Otprilike najgori moguæi scenario.
Rak tiroide, èetvrti stadijum.
Nisu mogli mnogo da uèine.
Što ih, naravno, nije spreèavalo.
Operacija.
Zraèenje.
Hemoterapija.
još zraèenja.
To je sve delovalo neko vreme.
Ali je zatim prestalo da deluje.
Onda su jednog dana pluæa poèela da se pune vodom.
Sestro!
Hitno nam treba sestra!
Nisam mogla da dišem. Za mene nije bilo pomoæi.
Možeš da se prepustiš, dušice.
Ne boj se.
To je trebalo da bude moj kraj.
Gospode Bože.
Ali se onda desilo nešto èudno. Antibiotici su poèeli da deluju.
Izbacili su mi teènost iz pluæa. Malo sam povratila snagu.
Ubrzo sam upala u neko eksperimentalno ispitivanje.
Ta ispitivanja su u Republici Karcinomiji poznata po tome što ne deluju.
Lek se zvao falanksifor.
Nije delovao na preko 70% pacijenata,
ali, iz nekog razloga, na mene lek deluje.
Pa su ga nazvali "èudo".
Naravno, moja pluæa su i dalje jadnjikava,
ali bi, teoretski, mogla da rade u tako jadnom stanju,
ne znam, još neko vreme možda.
Pa, jesi li se vratila u školu?
Položila sam maturu, pa sam krenula na MCC koledž.
Opa! Studentkinja!
To onda objašnjava tu auru prefinjenosti.
Pazi!
Ups.
Dobro došla u moj skromni dom.
Moji matorci ih zovu "ohrabrenja".
AKO ŽELIŠ DA VIDIŠ DUGU, MORAŠ DA PODNESEŠ KIŠU
DRAGO NAM JE ŠTO STE DOŠLI
Ne pitaj.
Æao, narode!
Hej! - Ogastuse, zdravo.
Nova drugarica?
Da. Ovo je Hejzel Grejs.
Zdravo. Samo Hejzel.
Kako ide, Samo Hejzel?
Zdravo, Hejzel, kako si?
Pa, idemo dole. Æao.
Drago mi je da smo se upoznali. - I nama je drago.
To je to.
Ogastolend.
Ovo je moja soba.
Opa.
Impresivna kolekcija.
Da, nekad sam igrao košarku.
Ne smeta ti da sednem?
Oseæaj se kao kod kuæe.
Mi casa es tu casa.
Izvini, stepenice...
i stajanje...
Da, razumem.
Ozbiljno, jesi li dobro?
Da, da.
U redu. Koja je tvoja prièa?
Veæ sam ti isprièala.
Sa 13 godina otkriven mi je rak...
Ne, ne, ne. Ne prièa o raku, nego tvoja prava prièa.
Tvoja interesovanja, hobiji, strasti, uvrnuti fetiši.
"Uvrnuti fetiši"?
Seti se neèeg. Prvo što ti padne na pamet.
Nešto što voliš.
Kraljevska patnja.
Dobro. Šta je to?
T o je roman.
Moj omiljeni roman.
Èekaj, ima li u njemu zombija?
Zombija? Ne!
Stormtrupera?
Ne, nije taj fazon knjige.
Dobro, o èemu se radi?
O raku.
Radi se o raku?
Ali nije kao ostale. Veruj mi, neverovatna je.
Pisac se zove Piter Van Hauten.
On je jedina osoba koja se pojavila u mom životu,
koja, kao prvo, zna kako izgleda umiranje,
a kao drugo, nije umrla.
Dobro.
Proèitaæu tu užasnu knjigu dosadnog naslova
u kojoj nema ni zombija ni Stormtrupera.
Zauzvrat tražim...
da proèitaš ovo.
Ovu uznemirujuæu, ali sjajnu novelizaciju moje omiljene video igrice.
"Kontrapobuna".
Nemoj da se smeješ. Super je.
Radi se o èasti, žrtvovanju, hrabrosti i herojstvu.
Govori o prihvatanju sopstvene sudbine i o tome da treba ostaviti iza sebe trag.
Pa, hvala ti.
Èekaj, ruke su ti tako hladne.
Nisu toliko hladne koliko su deficitarne s kiseonikom.
Hejzel Grejs?
Volim kad mi prièaš na medicinskom.
To je drugaèije.
Da li ti je to od njega?
Kad kažeš "to", je l' misliš na herpes?
Jao.
Da, baš na to.
Svaka majka sanja o tome.
Nova poruka
Hej, nemoj da brineš.
Bože, mama, nisam zabrinuta.
Nije toliko važno.
Da.
Samo smo se družili, ne èekam ga da me pozove.
jesu li to...? - Da.
Mislio sam da su to paprièice.
Danas se u Kini slavi Svetski dan goði bobica.
Zar to nije sjajno?
Sviða mi se boja.
Reci mi da mom primerku knjige fali poslednjih desetak strana.
Dobre su, zar ne?
Da li se tamo na ovaj dan jede mnogo goði bobica?
Reci mi da NISAM stigao do kraja knjige!
Probala sam nešto sa desertom
kako bih ga uklopila sa goði bobicama.
Zato što su odlièan antioksidans.
KNJIGA NE MOŽE DA SE ZAVRŠI USRED REÈENICE!
ZA IME BOŽJE KAKAV JE OVO HAOS! AAAA!
E pa, sviða mi se.
Treba to da radimo svake godine.
Svake godine. - Treba svake godine to da radimo.
Znam.
Baš mi se sviðaju.
Dušo, da li bi želela da se udaljiš?
Molim?
Hejzel Grejs.
Dobro došao u slatke muke èitanja Kraljevske patnje.
Ali sada kršim sva pravila!
Jesi li dobro?
A sada kršim sva pravila.
Ja? Ma, ja sam odlièno.
Doduše, tu sam s Ajzakom i...
Ajzaèe, hoæe li ti od Hejzel iz grupe za podršku biti bolje ili gore?
Gubio sam svoje vreme. - Ajzaèe! Usredsredi se na mene.
Gubio svoje vreme.
Koliko brzo možeš da stigneš ovamo?
Sjajno. Vrata su otkljuèana.
Moram da palim. Æao.
Ima li koga?
Hejzel.
Ajzaèe, došla je Hejzel Grejs iz grupe za podršku.
Zdravo. - Zdravo.
Nežno upozorenje:
Ajzak upravo ima psihotièni napad.
Uzgred, izgledaš veoma lepo.
Lepo ti stoji ta boja.
Hvala.
Ajzaèe.
Ajzaèe, evo je Hejzel.
Æao, Ajzaèe.
Æao, Hejzel.
Kako si?
Dobro sam.
Izgleda da Ajzak i Monika nisu više zajednièka imenica.
Ajzaèe, baš mi je žao. Želiš li da prièamo o tome?
Ne, želim samo da plaèem i da igram video igrice.
Mada, ne bi bilo loše da malo poprièaš s njim
ukoliko imaš da mu daš neki mudar ženski savet.
Ja zapravo mislim da je njegova reakcija baš prikladna.
"Bol zahteva da ga osetiš."
Citiraš moju knjigu.
Rekla je da hoæe da raskinemo pre operacije
zato što ne može s tim da se nosi.
Ja samo što nisam izgubio èulo vida, a ona ne može s tim da se nosi.
Stalno sam joj govorio "zauvek". "Zauvek".
A ona me je stalno preklapala i nije mi uzvraæala...
Kao da sam veæ otišao, znaš?
Znaš, ponekad
ljudi ne shvataju šta taèno obeæavaju u trenutku kad daju obeæanje.
Znam, ali
oseæam se kao gubitnik. Još uvek nosim njenu ogrlicu.
Skini je.
Brate, skidaj to.
Da.
Evo nas, èoveèe. Evo nas.
Samo hoæu da šutnem nešto.
Ne udaraj to, ne udaraj to.
Udari ovo. - Izvini.
Veæ nekoliko dana imam želju da te pozovem,
ali èekao sam da mi nadoðe nešto smisleno na temu Kraljevske patnje.
Sekund.
Ajzaèe.
Jastuci ne mogu da se slome.
Moraš nešto da razbiješ.
Evo probaj ovo.
Trofej? - Da.
Jesi li siguran?
Tražio sam naèin da saopštim ocu da ne podnosim košarku.
Slobodno!
Zauvek!
Kraljevska patnja.
Da. Baš mi je drago da ti se svidela.
Jeste. Osim završetka.
Znam. Malo je neoèekivan.
"Malo neoèekivan"? Zezaš me? Zao je!
Mislim, kapiram da je ona umrla,
ali postoji neki nepisani ugovor izmeðu pisca i...
Gase? - Da?
Može? - Naravno.
Izmeðu pisca i èitaoca.
I mislim da je to što se knjiga tako naglo završila
kršenje tog ugovora, slažeš se?
Dobro, znam na šta misliš,
ali, da budem iskrena, mislim da je to realno.
Umreš usred života.
Umreš usred reèenice.
I ne znam...
Ali stvarno bih volela da znam šta se dogodilo sa ostalima posle Anine smrti.
Recimo sa Aninom majkom.
Da, i sa Èovekom Holandskom Lalom.
I sa hrèkom Sisifusom.
Da!
Jesi li nekad pokušala da stupiš u kontakt sa tim piscem?
Napisala sam mu toliko pisama, ali nikad nije odgovorio.
Preselio se u Amsterdam, postao samotnjak i...
Šteta.
Da.
Ajzaèe,
bolje ti je, ortak?
Tako je to sa bolom.
Zahteva da ga osetiš.
Pomoæi æu ti da raspremiš.
Hejzel Grejs.
Ogastus Voters.
Ne mogu da prestanem da razmišljam o prokletoj knjizi.
Nema na èemu.
Meðutim, nama treba zakljuèak, slažeš se?
To je taèno ono što sam tražila od Van Hautena u pismima.
Ali nikad nije odgovorio.
Jok.
"Dragi g. Voterse,
"Ovim putem vam se zahvaljujem na vašoj elektronskoj prepisci.
"Zahvalan sam svakome ko uspe da izdvoji vreme
"da proèita moju knjigu."
Ogastuse?
Da?
Šta to radiš?
Možda sam pronašao
Van Hautenovu asistentkinju, poslao joj imejl.
Ogastuse!
Ona je možda prosledila taj imejl Van Hautenu.
Da nastavim?
Bože. Da, dalje, dalje!
"Vama se posebno oseæam dužnim, gospodine."
Hejzel Grejs, upravo mi se obratio sa "gospodine".
Ogastuse, èitaj dalje, èitaj dalje!
"Ne samo za lepe reèi koje ste imali o Kraljevskoj patnji,
"veæ i zato što ste odvojili vreme
"da mi kažete da je knjiga, ovde æu vas citirati,
"baš mnogo znaèila vama i vašoj prijateljici Hejzel Grejs."
Nisi valjda! Nisi valjda!
Nisi valjda, nisi valjda!
Naravno da jesam.
" Da ti odgovorim na pitanje: ne, nisam više ništa napisao, niti æu.
"Mislim da to što bih podelio svoje misli sa èitaocima
"ne bi donelo dobra ni njima ni meni.
"U svakom sluèaju, zahvaljujem
"na ljubaznom imejlu.
"S poštovanjem, Piter Van Hauten."
Eto, to se upravo dogodilo.
Bože dragi.
Pokušavao sam da ti kažem, ja sam nekako strava.
Da li misliš da ja...
Proveri inboks.
O, Bože.
Bože, Ogastuse.
Šizim. Šizim.
Dragi g. Pitere Van Hautene, moje ime je Hejzel Grejs Lankaster.
Moj prijatelj Ogastus Voters,
koji je na moju preporuku proèitao vašu knjigu,
upravo je dobio imejl od vas sa ove adrese.
Nadam se da vam ne smeta što je on taj imejl podelio sa mnom.
Pitam se da li biste bili radi da mi odgovorite na neka pitanja
koja imam o tome šta se desilo nakon završetka knjige.
Posebno o sledeæem.
Da li se Anina mama udala za Èoveka Holandsku Lalu?
I da li Èovek Holandska Lala nešto smera
ili je samo potpuno pogrešno shvaæen?
I na kraju, nadam se da mi možete otkriti nešto o hrèku Sisifusu.
Ova pitanja me muèe godinama
i ne znam koliko još vremena imam da dobijem odgovore na njih.
Znam da ovo nisu važna literarna pitanja
"i da je vaša knjiga prepuna važnih literarnih pitanja,
"ali baš bih volela da znam.
"I naravno ako ikad odluèite da još nešto napišete,
"volela bih to da proèitam.
"Da budem iskrena, proèitala bih i vaš spisak za samoposlugu.
"S divljenjem, Hejzel Grejs Lankaster."
Nije loše.
Misliš?
Da, malo je pretenciozno,
ali opet, Van Hauten koristi izraze kao "tendenciozno" i "bahanalije", tako da
mislim da æe mu se svideti.
Da li je stvarno veæ 1 sat?
je l' da?
Da, izgleda da jeste.
Trebalo bi da krenem na spavanje.
Okej.
Možda æe "okej" biti naše "zauvek".
Okej.
O, Bože.
"Draga gospoðice Lankaster,
"Ne mogu da odgovorim na vaša pitanja, makar ne u pisanom obliku,
"jer bi to predstavljalo nastavak knjige,
"koji biste vi mogli objaviti ili podeliti na internetu.
"Nije da vam ne verujem, ali kako da vam verujem?
"Skoro da vas i ne poznajem.
"Ako se ikada naðete u Amsterdamu, nemojte oklevati da me posetite."
Šta?
"S poštovanjem, Piter Van Hauten."
O, Bože!
Kakav je ovo život?
Hejzel?
Mama! - Hejzel, šta nije u redu?
Mama, pogledaj ovo.
Doði ovamo. Doði, doði.
Vidi.
Šta? - Da.
Piter Van Hauten!
Pogledaj šta kaže!
"Ako se ikada naðete u Amsterdamu"!
Moram da odem!
To je neverovatno.
Pozvao nas je u Amsterdam. Amsterdam!
Opa!
Možemo li da odemo?
Misliš li da bismo stvarno mogli da odemo?
Amsterdam!
Volela bih da imaš sve što poželiš na ovom svetu.
Ali nemamo dovoljno novca, znaš?
Samo prenos opreme tamo...
Kako to da izvedemo?
Ma da, svašta. Izvini.
Hej, baš mi je žao.
U redu je.
Zašto ne bi zamolila "Dobre duhove"? Iskoristi želju.
Veæ sam je iskoristila. Pre "èuda".
Šta si poželela?
Nemoj mi reæi Diznilend.
Hejzel Grejs, nisi valjda išla u Diznilend?
Nisi valjda poslednju želju iskoristila... - Imala sam 13 godina.
da odeš u Diznivorld?
I u Epkot centar. - O, Bože.
To putovanje je baš bilo zabavno!
To je nešto najtužnije što sam èuo. - Upoznala sam Šilju!
E, sad me je sramota. - Zašto je tebe sramota?
Ne mogu da verujem da moja simpatija ima tako trivijalne želje.
Užas.
Dolaziš?
Kod magnetne rezonance najvažnije je
da ležiš potpuno mirno.
Ali tog dana to je bilo gotovo nemoguæe.
Æao, Gase! Kako si?
Zdravo, gospoðo Lankaster.
Hej. Dres Rika Smitsa?
Nego šta nego jeste. - Obožavao sam tog tipa.
Ja sam Ogastus Voters.
Drago mi je. Ja sam Majkl.
Drago mi je da te vidim. - Zdravo, gðo Lankaster.
Lepo je videti te. - Lepo je videti vas.
Æao, Hejzel Grejs.
Æao.
Da li bi želela na piknik sa mnom?
Volela bih da odem na piknik sa tobom.
Hoæemo li?
Ne. Treba da...
Mirišem na bolnicu, samo da se presvuèem.
Znaèi
i ti si bolovao od raka?
Da.
Nisam ja ovu ortakinju otfikario tek onako.
Iako priznajem da je to odlièna strategija za gubitak težine.
Noge su teške.
Kako si sada sa zdravljem?
Sjajno. Ni traga raku veæ 14 meseci.
Stvarno? - Da.
To je fantastièno. - Jeste.
Pravi sam sreænik.
Èuj, Gase.
Moraš da imaš na umu da je Hejzel i dalje bolesna.
Biæe bolesna do kraja života.
Ona æe želeti da ide ukorak s tobom.
Ona je takva devojka. Ali njena pluæa...
Spreman, Gase?
Jesam.
U redu. Vidimo se uskoro.
U redu.
Dan je tako divan.
Da.
Je li ovde dovodiš svaku koju osvojiš?
Sve do jedne.
Verovatno sam zato još uvek nevin.
Nemoguæe da si još uvek nevin.
Stvarno si nevin?
Da ti pokažem nešto.
Vidiš ovaj krug?
To je krug nevinih.
A ovo...
su osamnaestogodišnjaci sa jednom nogom.
I tako.
"Fanki kosti", autor Jup Van Lishot.
Baš zvuèi holandski.
To i jeste.
Kao i Rik Smits.
I lale.
Sendviè?
Da pogodim.
Holandski sir i paradajz.
Izvini, paradajz je meksièki.
Kako se usuðuješ!
Koliko je ovo kul.
Igraju se na kosturu kao na igralištu.
Razmisli o tome.
Ti baš voliš simboliku.
Kad smo veæ kod toga, verovatno se pitaš
zašto sediš ovde, jedeš loš sendviè od sira
i piješ sok od narandže sa tipom u dresu Rika Smitsa.
To mi baš i prolazi kroz glavu.
Dakle, Hejzel Grejs, kao i mnogi pre tebe,
ovo ti kažem iz najbolje namere,
svoju želju si iskoristila na moronski naèin.
Dobro, veæ smo prièali o tome. Imala sam 13 godina.
Æuti! Vidiš da sam usred važnog monologa.
Bila si mlada, povodljiva,
našla si se oèi u oèi sa Kosaèem
i to te navelo da ishitreno poželiš nešto što nisi toliko želela.
Ali kako bi mala Hejzel Grejs, koja nikad nije proèitala Kraljevsku patnju,
mogla da zna da je njena prava želja da poseti g. Pitera Van Hautena
u njegovom amsterdamskom egzilu.
Ali nisam je saèuvala, tako da...
Dobro je što sam ja saèuvao svoju.
Hoæeš da kažeš da...
Neæu ti pokloniti svoju želju, Hejzel.
Ako si na to pomislila.
Meðutim,
i ja sam zainteresovan da upoznam tog g. Pitera Van Hautena,
a mislim da zaista nema smisla
da ga upoznam bez devojke koja mi je knjigu preporuèila,
zar ne?
Tako da sam razgovarao sa Dobrim duhovima i oni se apsolutno slažu.
Idemo za mesec dana.
Ne.
O, Bože.
O, Bože!
Ogastuse!
Hvala ti!
Oèigledno, oni... Ne znam da li to rade tako èesto,
ali su spremni i mene da povedu...
Neverovatno.
Hejzel, to je tako lepo.
Znam.
I pomalo ludo.
Super ludo. To je... To je... Suludo!
Pa... - To je Amsterdam!
Tek te je upoznao...
Znam! - ...i daje ti svoju želju.
Pa, mi delimo želju. Mi... Mislim, on... On... Da. Mi je delimo.
Slatko.
Osim ako...
Šta?
Je li ti on deèko? Je li...
Prestani! Nemoj... Nije mi...
Mama, usredsredi se, ovde je reè o Amsterdamu.
Mnogo mi se sviða. Ja... - Prestani.
Obrati pažnju. Molim te! Mogu li da idem?
Da, kao tvojoj mami, ta ideja mi se jako sviða.
I ja... Mislim da treba da poprièamo sa doktorkom Marijom.
Dobro.
Ne znam.
Ali rekla si da je PET skener ohrabrujuæ.
PET skener jeste ohrabrujuæ, ali ne znamo koliko æe dugo tako ostati.
Dobro, ne tražim ja politièki azil. To je nekoliko dana. To je odmor!
Istina. - Šta ako se razboliš?
U stranoj zemlji?
U Amsterdamu ima lekara. I za rak.
Nije svaki rak isti, a tvoj je posebno neuobièajen, Hejzel.
Ovakav put bih dozvolila samo
ako bi neko ko je upoznat s tvojim sluèajem...
Šta ako mama poðe?
Èekaj, šta?
Šta ako bi ti pošla?
Ja... Ja sam sigurna da bi Dobri duhovi to odobrili. Puni su k'o brod.
To bi moglo.
A zatim se dogodilo ovo.
Hej.
Æao.
Hej. - Dobro ti je.
Šta se desilo?
Uobièajeno.
Teènost u pluæima je spreèavala dotok kiseonika.
Ubacili su ti cevèicu u pluæa.
Sinoæ su izvukli litar i po teènosti.
Dobra vest je
da se tumor nije uveæao.
Nema novih tumora u tvom telu.
Mnogo nam je lakše.
To je prosto neka stvar, Hejzel.
Stvar sa kojom možemo da živimo.
G. Lankastere.
Kako joj je?
Bolje.
Da, hvala ti. Mnogo bolje.
Neæe da me puste. Samo porodicu.
Da, žao mi je.
Ma, kapiram.
Možete li da joj prenesete da sam dolazio?
Da, svakako. Naravno da hoæu.
Dobro.
Gase, zašto ne bi otišao kuæi?
Odmori se.
Dobro.
Obièno se tumori uveæavaju uprkos leèenju,
a to se ovde nije desilo
za sada.
Sa druge strane,
možda lek pogoršava edem.
Èinjenica je
da je malo ljudi uzimalo falanksifor toliko dugo kao Hejzel.
Mi zapravo i ne znamo dugotrajne efekte.
Mi pokušavamo da spreèimo porast endotelnih æelija
koje mogu da pogoršaju bolest,
vaskularnu inhibiciju
i širenje tumora koje nastojimo da iskorenimo.
Stopa preživljavanja pacijenata sa ozbiljnim endotelnim rastom
eksponencijalno opada kako bolest napreduje.
Možeš da se prepustiš, dušice.
Ne boj se.
Gospode Bože.
Neæu više da budem mama.
Imam jedno pitanje.
Da, Hejzel?
Mogu li ipak da idem u Amsterdam?
To ne bi bilo pametno u ovakvoj situaciji.
Zašto da ne?
Postoji li neki naèin da se omoguæi taj put?
To bi bilo rizièno.
Ali rizièan je i odlazak u tržni centar.
Da, ali putovanje avionom?
Pa i u avionima imaju kiseonik.
Ti si u èetvrtom stadijumu.
Ovakvu priliku možda nikad više neæu dobiti.
Nikada.
Ako lekovi deluju, ne razumem zašto ne mogu...
Možda postoji naèin... - Ne.
Ne znam kako drugaèije da ti kažem, Hejzel.
Ti si previše bolesna.
Žao mi je.
u redu?
Halo?
Samo trenutak.
Gas... Opet.
Izvini, ona spava.
Da. Dobro.
U redu. Æao.
Znam šta misliš.
Nije fer prema njemu.
Nije.
Ne treba mu to u životu.
Nikome ne treba.
Nije vredno tolikog truda.
U pravu si.
Tvoja mama i ja smo isto to rekli.
Mislim, može da se desi da te jednog dana izbacimo na ulicu.
Da te ostavimo u nekom sirotištu, pa neka se oni brinu o tebi.
Ozbiljan sam.
Mi nismo sentimentalni ljudi.
Ima li koga???
Ova tišina je zaglušujuæa...
Hejzel Grejs.
Æao, Ogastuse.
jesi li dobro?
Nisam.
Šta te muèi?
Prièaj sa mnom.
Ne znam.
Sve.
Želim da idem u Amsterdam, Gase.
I hoæu da nam Van Hauten kaže šta se na kraju desilo.
I ne želim više ovakav život.
Èak me i nebo rastužuje.
A tu je i ta jadna stara ljuljaška
koju mi je tata napravio kad sam bila mala...
Izgleda da me sve to muèi.
Dakle, zahtevam da vidim tu ljuljašku što tera u plaè.
Sad mi je jasno.
Ovo je jedna tužna ljuljaška.
Hejzel Grejs, nadam se da ti je jasno
da to što me držiš na odstojanju ne umanjuje moju naklonost prema tebi.
Tvoji pokušaji da me udaljiš od sebe æe se završiti neuspehom.
Vidi.
Sviðaš mi se.
I volim da provodim vreme s tobom i sve to,
ali ne mogu da pustim da ovo ide dalje.
Zašto da ne?
Jer ne želim da te povredim.
Ne bi mi smetalo.
Ne, ti ne razumeš. - Razumem.
Ne razumeš. - Znam šta pokušavaš da kažeš.
Hejzel, kažem ti da ne bih imao ništa protiv.
Bio bih poèastvovan da mi ti slomiš srce.
Gase, ja sam granata.
Jednog dana æu da eksplodiram
i uništiæu sve oko sebe...
Ne znam, oseæam se kao da je moja odgovornost
da žrtve svedem na minimum.
Granata.
Zato ja nemam hrèka.
Moramo da uradimo nešto sa ovom ljuljaškom.
Dobro.
"Ljuljašku treba udomiti."
"Oèajnièki usamljena ljuljaška
"traži svoj voljeni dom."
"Usamljena, pomalo pedofilski nastojena ljuljaška
"traži deèje guze."
Ne. Ne. - Ne? Ne?
Sviða mi se.
Zato.
U sluèaju da se pitaš, zato mi se sviðaš, Hejzel Grejs.
Toliko si zauzeta sobom da nemaš predstavu koliko si jedinstvena.
Ne možeš tako govoriti.
Šta? Tako prièam sa svim svojim prijateljima.
Znam, znam. Prijatelji.
Prijatelji! - Prijatelji!
Prijatelji!
To se ne radi!
Hvala ti na razumevanju...
samo prijatelji.
Okej...
Bože! Prestani da flertuješ sa mnom!
"Draga Hejzel, primila sam obaveštenje od Dobrih duhova
"da æete nas ti, Ogastus Voters i tvoja majka posetiti èetvrtog."
Lidevaj Flihunthart Lièni asistent g. Pitera Van Hautena
Mama?
Da?
Mama!
Šta nije u redu? - Izvini.
Nema veze, samo sam htela da se okupam.
Jesi li poslala imejl Dobrim duhovima da im javiš da nema ništa od puta?
Upravo sam dobila imejl od asistentkinje Pitera Van Hautena,
ona misli da mi ipak dolazimo.
Šta?
Dogovor je da ti kažemo tata i ja zajedno.
Mama.
Idemo u Amsterdam.
Ti to ozb... Idemo u Amsterdam?
Idemo u Amsterdam.
Sve smo smislili kako æemo. Idemo.
Doktorka Marija, svi znaju.
Ali samo na tri dana, ne na šest. - O, Bože.
Bukvalno sve. Tamo imamo onkologa.
Sve. Tako smo dobri.
Volim te.
Mnogo te volim.
Volim te.
Izvoli, sedi. - Idemo u Amsterdam.
Idemo u Amsterdam.
- Možeš ovamo sa mnom da prièaš.
Moraš da obaviš jedan poziv.
Zovi ga!
Pluæa, nemoj da ste napravili neko sranje nedelju dana.
Jasno? Još samo nedelju dana.
Hej Gase, nadam se da ti je pasoš spreman!!!
Sve dolazi na svoje sa Votersom!!!
Stani, hrana. - Šta si zaboravila?
Kod tebe je moj pasoš?
Jeste, tu je.
Kao što rekoh Dobrim duhovima:
"Putujem sa stilom ili ne putujem uopšte."
Mama, idemo u Amsterdam!
Idemo u Amsterdam odmah.
Zdravo, Lankasterovi.
Gase. Æao. Drago mi je da te vidim.
Ja æu to uzeti, gospodine.
Gase, ti si tako snalažljiv!
Okej, Hejzel Grejs?
Okej!
Šta to imaš u nosu? - Džeki!
Izvinite, molim vas. - Ne, u redu je.
To se zove "kanula". Pomaže mi da dišem.
Vidiš ovog malog prijatelja ovde?
On ubacuje kiseonik kroz cevèicu.
Hoæe li i meni pomoæi da dišem?
Možda. Hoæeš da probaš?
Dobro.
Doði ovamo.
Eto.
Golica!
Vau, da, to je nešto.
Èini mi se da bolje dišem.
Rado bih ti ga dala, ali mi treba.
Hvala ti što si mi dala da probam. - Nema na èemu.
Dobro, Džeki, idemo.
Hvala. Èuvaj se. - Zdravo.
Let 1721 spreman je za ukrcavanje na gejtu 46...
Mislim da smo to mi. - To smo mi.
Idemo u Amsterdam! - O, bože.
Doði, pomozi mi.
Šta, jesu li vlažne? - Vlažne ruke.
Izvini za to. - Odvratno! Beži od mene! Prestani!
Nikad nisi leteo avionom?
Nisam.
Uzbudljivo je.
Gospodine?
Pušenje je zabranjeno u avionu.
U svakom avionu.
Ja i ne pušim.
Da, to je samo metafora.
Stavlja smrtonosnu stvar u usta,
ali joj ne daje moæ da ga ubije.
E pa, ta metafora je zabranjena na današnjem letu.
Posado, spremite se za poletanje.
Hvala.
Okej?
Gase, ovako izgleda voziti se s tobom u kolima.
O, Bože, mi letimo.
Mi letimo!
Pogledaj tlo.
Vidi.
Nikad ništa nije izgledalo ovako u istoriji èoveèanstva!
Vidi automobile. Kao da su...
Vas dvoje ste preslatki.
Samo smo prijatelji.
Ona jeste, ja nisam.
Jao!
Sklanjaj se od nje, kuèko!
Pogledaj ovo, Hejzel.
Ovo je ludilo.
Šta?
Vidi ovo staklo. Èudesno je.
Ja idem na recepciju.
Vreme je za oblaèenje
jer imaš rezervisanu veèeru za dvoje u restoranu "Oranje" veèeras.
Evo piše: "Uživajte. G. Piter Van Hauten."
Raspitala sam se i zvuèi divno.
U vodièu piše da je fensi i veoma romantièan.
Baš tako. Fensi...
O, Bože.
Dobro, nego,
šta æeš da obuèeš?
To je za mene?
O, Bože. Prelepa je.
Samo kažem.
Samo kažeš?
Šta, hoæeš da kažeš da ti nimalo ne smeta
da tvoja æerka tinejdžerka slobodno trèkara sa starijim deèkom,
i to po gradu koji je poznat po porocima i u kome je svašta dopušteno?
Da, otprilike to hoæu da ti kažem.
Gase!
Kako si zgodan!
Zahvaljujem, gospoðo. - Opa.
Hejzel, Gas je stigao
i izgleda fenomenalno.
Èula sam da je restoran neverovatan.
Uau.
Šta?
Predivno izgledaš.
Hvala.
To je to.
"Oranje". Da, to je to.
Da.
Vaš sto, g. i gðo Voters.
Hvala.
Hvala, Gase.
Nema na èemu.
Šampanjac je na raèun kuæe. Uživajte.
Hvala.
Dobro veèe.
Okej?
Okej.
Odlièan je.
Da li znate šta je rekao Dom Perinjon nakon što je izumeo šampanjac?
"Doðite brzo", rekao je. "Okusio sam zvezde."
Dobro došli u "Oranje".
Da li biste želeli jelovnik, ili možda preporuku glavnog kuvara?
Preporuka glavnog kuvara zvuèi sjajno.
Gospodine,
nešto mi govori da æe nam trebati još malo ovoga.
Veèeras smo u bocu zarobili sve zvezde samo za vas, mladi prijatelji moji.
Mislim da je ovo naše.
Rižoto sa modrom šargarepom za damu.
Hvala.
I za gospodina.
Hvala.
Prijatno.
Želim da ovaj rižoto sa modrom šargarepom postane osoba,
pa da mogu da ga odvedem u Las Vegas i oženim se njim.
Sviða mi se tvoje odelo.
Hvala ti. Ovo je prvi put da sam ga obukao.
To nije odelo koje oblaèiš za sahrane?
Nije.
Ono nije ni približno lepo kao ovo.
Kad sam se razboleo,
reèeno mi je da imam 85 posto šanse da se izleèim od raka.
Velika verovatnoæa.
Ali to je znaèilo godinu dana muèenja, gubitak noge,
i opet 15 posto verovatnoæe da to ne uspe.
Neposredno pre operacije
pitao sam roditelje da li mogu da kupim neko baš lepo odelo.
Znaèi to je tvoje posmrtno odelo.
Taèno tako.
Imam i ja tako nešto. Dobila sam je za petnaesti roðendan.
Haljinu.
Nisam baš nameravala da je nosim na ljubavne sastanke.
Mi smo na ljubavnom sastanku?
Ne preteruj.
Mi smo gospodin i gospoða Voters.
To je samo zato što ne zna engleski.
Mogli bismo to da budemo ako neko pita, znaš?
Seæaš li se šta si rekao za Vegas? - Da.
Šta misliš, mogu li nekako da upadnem u tu kombinaciju?
Bog?
Možda.
Anðeli?
Ne.
Život posle smrti?
Ne.
Pa, možda. Ne znam.
Ne bih išla toliko daleko da kažem da ne postoji,
ali bih volela neki dokaz.
A ti?
Apsolutno.
Stvarno?
Ne zamišljam to kao neki raj u kome po ceo dan jašeš jednoroga
i živiš u vili napravljenoj od oblaka,
ali da, definitivno verujem da postoji nešto.
U suprotnom,
šta je svrha?
Možda svrha ne postoji.
To neæu da prihvatim.
Ja sam zaljubljen u tebe.
Dobro si èula.
Ogastuse...
Zaljubljen sam u tebe.
Znam da je ljubav samo krik u prazno
i da je zaborav neizbežan.
I da smo svi osuðeni na propast,
i da æe jednog dana
sve što smo ikad uradili biti pretvoreno u prah.
I znam da æe Sunce progutati jedinu Zemlju koju imamo.
I zaljubljen sam u tebe.
Izvini.
Još zvezda?
Ne, hvala.
Samo nam donesite raèun.
Ne, gospodine.
Vašu veèeru je platio g. Van Hauten.
Šta?
Uopšte ne kapiram tu majicu.
Van Hauten æe ukapirati.
Magrit se pominje jedno 50 puta u Kraljevskoj patnji.
"Ovo nije lula."
Ali to jeste lula.
Ne, nije.
To je crtež lule.
Shvataš?
Crtež predmeta i sam predmet nisu jedno isto.
Isto važi i za majicu koja ima crtež na sebi.
Hej, ti.
Kad si ti tako porasla?
Ko je spreman da dobije odgovore?
Ja!
To je to.
Toliko sam uzbuðena, jedva dišem.
A inaèe dišeš normalno?
Ma beži tamo.
Lidevaj?
Zdravo! - Zdravo, ja sam Ogastus.
Lidevaj. - Hejzel.
Izvolite unutra.
Hvala.
Pitere! Oni su stigli!
Ko su sad pa "oni", Lidevaj?
Oni su Ogastus i Hejzel,
tvoji mladi obožavaoci sa kojima si se dopisivao.
Amerikanci?
Ti si ih pozvao.
Uðite, molim vas.
Znaš zbog èega sam otišao iz Amerike, Lidevaj.
Da više ne bih morao da sreæem Amerikance.
Ti si Amerikanac.
Za to nema leka.
Oteraj ih.
Neæu to da uèinim, Pitere.
Molim te, budi fin.
Izvolite, uðite.
Izvinite, dozvolite da rašèistim ovo.
Hvala.
Ko je od vas dvoje Ogastus Voters?
Ja sam.
A ovo je Hejzel.
G. Van Hautene, mnogo vam hvala što ste nam pisali.
Oèigledno greška u proceni.
Vaša pisma su prva na koja sam odgovorio i vidite dokle me je to dovelo.
Viski?
Ne, hvala.
Onda samo za mene, Lidevaj.
Još jedan viski sa sodom, molim te.
Možda prvo nešto da doruèkuješ, Pitere?
Ona misli da imam problem sa piæem.
Takoðe mislim da je Zemlja okrugla.
Znaèi, dopada vam se moja knjiga.
Mi obožavamo vašu knjigu. - Da.
Obožavamo je.
Ogastus...
On je poželeo da vas upoznamo da bismo razgovarali sa vama.
Bez pritiska.
Da.
Jesi li se namerno obukla kao ona?
Tako nešto.
Pre svega, gospodine, želeli smo da vam zahvalimo na sinoænoj veèeri.
I na šampanjcu.
Bilo je divno.
Bilo je èarobno.
Platili smo im veèeru sinoæ?
Bilo nam je zadovoljstvo.
Prevalili ste toliki put.
Šta mogu da uèinim za vas?
Imamo neka pitanja
o tome šta se desilo na kraju knjige.
Naroèito sa onima koje je Ana ostavila za sobom.
Sa njenom mamom, Èovekom Holandskom Lalom...
Koliko je vaše znanje o švedskom hip-hopu?
Ogranièeno, rekla bih.
Lidevaj, istog trenutka im pusti "Bomfalleralla".
Dobro.
Mi ne znamo švedski, gospodine.
Ko, doðavola, uopšte zna švedski?
Nije važno kakve besmislice glasovi govore,
veæ ono što glasovi oseæaju.
Vi se to šalite sa nama?
Je l' ovo nekakav performans?
Gase, sedi.
U redu, na kraju knjige, Anina...
Zamislite da se trkate sa kornjaèom.
Kornjaèa ima deset metara prednosti.
Dok vi istrèite tih deset metara,
kornjaèa se pomakla možda samo jedan metar, i tako dalje.
Brži ste od kornjaèe, ali nikada ne možete da je stignete.
Možete samo da umanjite njeno voðstvo.
Naravno, možete da trèite pored kornjaèe
sve dok ne razmatrate mehaniku toga.
Ispostavlja se da je pitanje kako to radite toliko komplikovano,
da ga niko stvarno nije rešio
sve dok nam Kantor nije pokazao da su neke beskonaènosti veæe od drugih.
Pretpostavljam da je to odgovor na vaše pitanje.
Hejzel, žao mi je. Pojma nemam šta se dešava.
Delovali ste tako inteligentno na papiru, g. Voterse.
Da li vam je rak napravio neku branu u mozgu?
Pitere.
Možemo li makar na trenutak da se usredsredimo na Anu?
Molim vas.
Razumem da se prièa završava usred reèenice
zato što ona umire ili postaje previše bolesna da bi mogla da nastavi...
Ne zanima me razgovor o toj knjizi.
Ali to ne znaèi da njena porodica i prijatelji nemaju buduænost, je l' tako?
Je l' tako?
Rekao sam da me ne zanima.
Ali obeæali ste!
Ništa se ne dešava! Oni su izmišljeni!
Prestali su da postoje onog trenutka kad se roman završio.
Ne!
Razumem u literarnom smislu ili kako god, ali...
Ne mogu ja ovo, Lidevaj.
Nemoguæe je da se... - Ja neæu da ugaðam vašim hirovima.
Odbijam da vas sažaljevam na naèin na koji ste navikli.
Ne želim vaše sažaljenje! - Naravno da želiš!
Kao i kod ostale bolesne dece, vaše postojanje zavisi od sažaljenja.
Suðeno vam je da živite dane... - Pitere!
kao dete kakvo ste bili kad vam je postavljena dijagnoza.
Kao dete koje veruje da postoji život i posle završetka romana.
A mi odrasli se na to sažalimo.
Zato i plaæamo vaše terapije, vaše boce za kiseonik.
Pitere, dosta je bilo.
Vi ste neželjeni efekat evolutivnog procesa,
koji ni najmanje ne brine o životu pojedinca.
Vi ste neuspeli eksperiment mutacije.
Slušaj, kenjalo jedno,
ništa ne možeš da mi kažeš o mojoj bolesti
što ja veæ ne znam.
Došla sam ovde iskljuèivo zbog jedne stvari.
Da mi kažeš šta se desilo na kraju ove proklete knjige!
Ne mogu da ti kažem.
Sereš! - Ne mogu.
Onda izmisli nešto!
Hoæu da izaðete napolje.
Da li si se ikad zapitala
zašto ti je toliko stalo do tih blesavih pitanja?
Ma jebi se.
Hej, u redu je.
Sve je u redu.
Ja æu ti napisati nastavak.
U redu? Napisaæu ti nastavak.
Biæe bolji od bilo kakvog sranja koje bi ta pijandura mogla da napiše.
Biæe u njoj i krvi i hrabrosti i žrtve.
Obožavaæeš je.
Žao mi je što sam potrošila tvoju želju na onog seronju.
Ne, nisi je ti potrošila na njega. Potrošila si je na nas.
Hejzel i Ogastuse!
Veoma mi je žao.
Okolnosti su ga naèinile okrutnim.
Mislila sam da æe mu pomoæi ako vas upozna,
da æe videti da je njegov rad uticao na stvarne živote.
Ali... Veoma mi je žao.
Možda bismo mogli malo da obiðemo grad? Jeste li bili u kuæi Ane Frank?
Nigde ja ne idem sa tim èovekom.
Ne.
On nije pozvan.
Bojim se da nema lifta.
Nema veze. - Ima mnogo stepenica.
Strmih stepenica. - Mogu ja to.
Hejzel, ne moramo... - Mogu ja to.
Idemo.
Porodica Frank potièe iz Frankfurta u Nemaèkoj.
Dnevnik Ane Frank æe postati poznat širom sveta.
Teško je u ovim vremenima.
Pravo je èudo da nisam napustila svoje ideale.
Èine se tako apsurdnim i nepraktiènim,
ali ih se ipak držim jer još uvek verujem,
uprkos svemu, da su ljudi u dubini duše dobri.
Apsolutno je nemoguæe da gradim svoj život...
Hoæemo li?
Da. - Da.
Hejzel, ako želiš, mogu ja to da nosim.
Mogu sama.
Uau.
Dakle ovo je prava polica za knjige iza koje se krila porodica Frank.
Evo ja æu.
Hvala.
Suviše smo mladi da bismo mogli da se nosimo sa ovim problemima,
ali oni se neprestano svaljuju na nas
sve dok konaèno nismo prinuðeni da smislimo rešenje.
Jesi dobro, Hejzel?
Jesam.
Ne brini, samo polako.
Izvinite.
Može?
Da.
Èeznem da vozim bicikl, plešem, zviždim, posmatram svet,
da budem mlada i da znam za slobodu. 24. decembar 1943.
Pa ipak, kad pogledam ka nebu,
nekako oseæam da æe se sve promeniti nabolje.
Da æe i ova strahota biti okonèana.
Jesi dobro?
Da.
Hejzel, mislim da je bilo dovoljno.
Ne moraš da... Znaš veæ.
Mogu ja ovo.
Sve je onako kako treba da bude.
Bog želi da vidi da su ljudi sreæni.
Gde postoji nada,
Hejzel.
postoji i život.
Svaka èast.
Da.
Jesi dobro? - Jesam.
Vidi, stigli smo.
Sve u redu?
Da. O, Bože.
Hvala.
Jedini èlan porodice Frank koji je preživeo je Oto.
Anin otac.
U takvim trenucima
Ana Frank
ne mogu da mislim o bedi,
veæ o lepoti koja ostaje.
Pokušajte ponovo da pronaðete sreæu u vama samima.
Pomislite na svu lepotu koja vas okružuje
i budite sreæni.
Bravo.
Zaljubila sam se u njega onako kako se tone u san.
Prvo polako, a onda odjednom.
Završava se taèno iznad mesta gde bi bilo koleno,
a onda postepeno nestaje.
Šta?
Moja noga.
Znaš, èisto da budeš pripremljena.
Gase,
iskuliraj.
Èekaj.
Ne mogu, zaglavilo se.
Mnogo te volim, Ogastuse Voterse.
I ja tebe volim, Hejzel Grejs.
Mnogo, mnogo.
Ogastuse, ne mogu da dišem.
U redu je.
Hejzel.
Prelepa si.
Prestani.
Neæu, ti si prelepa.
Pravi sam sreænik.
Ja sam sreænica.
Najdraži Ogastuse NEVINI
Osamnaestogodišnjaci sa jednom nogom
tvoja, Hejzel Grejs
O, Bože.
Ne mogu da verujem da si ga nazvala "kenjalom".
Znam! - Stvarno?
Kako ti je to palo na pamet?
Ne znam, samo je izašlo iz mene.
Tako sam bila besna.
Kakvo èudovište.
Mama, bilo je užasno.
Šta se desilo posle?
Otišli smo u kuæu Ane Frank.
Stvarno?
Baš je bilo super. - Bilo je neverovatno?
Strava je bilo.
A posle toga?
Samo smo se šetali.
Zvuèi bajno.
Verovatno nam je ostalo još nekoliko sati, zar ne?
Hoæemo u Muzej Van Goga?
Kako god ti želiš.
Verovatno nemamo vremena za sve, ali...
Onda æete jednostavno morati da doðete ponovo.
Da li bi mogla da prestaneš da se glupiraš, molim te?
Hejzel, ja se ne glupiram.
Prièam pozitivne stvari.
Gospoðo Lankaster?
Da?
Da li bismo mogli Hejzel i ja da ostanemo malo nasamo?
Naravno, Gase.
Palim u sobu
i biæu spremna kad god budete hteli da se družimo.
Hoæeš da prošetamo?
Šta je bilo?
Pre nego što su te odveli u bolnicu
osetio sam bol u kuku.
Pa sam otišao na PET skener
i zasvetleo sam kao novogodišnja jelka.
Linija duž pluæa, jetra...
Sve redom.
Izvini.
Trebalo je da ti kažem.
To nije fer.
Svet nije fabrika za ispunjavanje želja.
Slušaj.
Nemoj ti da brineš za mene, Hejzel Grejs, važi?
Naæi æu naèin da ti budem blizu i nerviram te još dugo vremena.
Imaš li bolove?
Nemam.
Dobro sam ja.
Ti si okej?
Okej.
Da li bi nekako mogla da zaboraviš na ovo?
Ponašaj se prema meni kao da ne umirem.
Ja ne mislim da umireš, Ogastuse.
Samo malko imaš rak.
Da li bi bilo previše kretenski
da sada poènemo da se ljubimo?
Odmah?
Verovatno.
Moja divna porodica (I GAS)
HEMOTERAPIJA
Kako su ti oèi, Ajzaèe?
Dobro su.
Jedini problem je u tome što više nisu u mojoj glavi.
Pored toga...
E pa, celo moje telo je sada saèinjeno od raka.
Izvini što sam bolji od tebe, brate.
Jesi li mu veæ napisala nekrolog?
Brate. - Šta?
Šta?
Još joj nisam rekao, Ajzaèe.
O èemu to prièate?
Izvini.
Ogastuse?
Treba neko da govori na mojoj sahrani.
Pa sam se nadao da biste ti i Ajzak, ali uglavnom ti,
bili ljubazni da na brzinu sastavite nešto.
Vrlo rado.
Hvala.
Vas dvoje ste slatki.
Muka mi je od toga.
Odvratni ste.
Je l' ti se javljala Monika?
Ma jok.
Nije ti poslala ni poruku da pita kako si?
Nijednom.
Mrzim tu devojku.
Ali ima gomila drugih devojaka.
Ne morate da brinete za mene.
U grupi za podršku pojavila se nova devojka
sa tim džinovskim...
Kako si to uopšte primetio?
Ja jesam slep, ali nisam toliko slep.
Hejzel Grejs?
Da li sluèajno imaš pet dolara?
Dobro, i šta sad?
Hej, ljudi?
Oseæam miris jaja. To su jaja?
Da li je tu?
Tu je.
Imam tremu.
Imaš tremu?
Je li Monika unutra?
Nije važno gde je Monika.
Ovde se ne radi o Moniki. O tebi se radi.
Dobro. Mogu li da dobijem jedno jaje?
Hejzel Grejs,
daj jaja.
Evo jaja.
Ajzaèe.
U redu, kreæemo.
Možeš ti to. - U redu. Hajde.
Nisam ništa èuo.
Sve je u redu. Malo ulevo.
Èekaj, da bacim ulevo ili da ciljam malo više levo?
Ciljaj ulevo.
Dobro. - Levlje.
Gase, mislim da treba da saèekamo da padne mrak.
Ajzaku je veæ pao mrak na oèi.
Brate, nisam gluv. Samo sam slep.
Tako da mogu da èujem kad ismevaš moj hendikep.
Izvini. - Ne volim to.
Gde da bacam? - Samo baci jako.
To.
To bre! - To!
Šta? Šta?
Pogodio sam! Pogodio sam!
Sad taèno znam u kom smeru da gaðam.
Ovo me je tako razveselilo!
Ajmo dalje. Ajmo dalje.
Nastavi, nastavi da gaðaš.
Daj mi još, daj još, daj još!
Stani, stani, stani!
Ajzaèe.
Dobar dan. Jeste li vi Monikina majka?
Jesam.
Zdravo, gospoðo.
Vaša æerka je uèinila veliku nepravdu.
Pa smo došli da se osvetimo.
Mi možda izgledamo bezazleno,
ali nas troje ukupno imamo pet nogu, èetiri oka
i dva i po para pluæa koja su u funkciji.
Takoðe imamo i dva tuceta jaja,
pa bih se ja na vašem mestu vratio nazad u kuæu.
Brate, to je upalilo? - Da.
To je najgluplji govor koji sam ikada... To ti je upalilo?
Izvoli. Stani.
Ovo tako prija!
Ogastus.
Ogastuse?
Hejzel Grejs.
Æao.
O, Bože. Æao, æao. Volim te.
ja sam na benzinskoj pumpi.
Gde?
Nešto nije u redu.
Moraš...
Možeš li da doðeš i da mi pomogneš?
Gase!
Gase.
Ljubavi, šta se dešava?
Vidi.
Gase, to se inficiralo.
Udahni duboko.
Gase, moram da potražim pomoæ.
Ne, ne. Molim te nemoj da zoveš hitnu pomoæ. Molim te.
Nemoj ni moje roditelje da zoveš...
Nikad ti neæu oprostiti ako ih pozoveš.
Gase, šta uopšte radiš ovde?
Šta radiš tu?
Hteo sam da kupim cigarete.
Ne znam šta se desilo s mojom paklom.
Možda sam je izgubio ili su mi je uzeli, ali sam...
Želeo sam da nešto uèinim za sebe, znaš?
Da makar nešto uradim sam.
Moram da pozovem hitnu. - Ne!
Moram.
Ne!
Halo, hitna pomoæ? Treba nam ambulantno vozilo.
Mrzim sebe!
Zovem se Hejzel Grejs Lankaster.
Požurite molim vas.
Nalazimo se u srebrnom džipu na benzinskoj pumpi.
Volela bih da mogu da kažem da je Ogastus zadržao smisao za humor do samog kraja.
Da ni na trenutak njegova hrabrost nije bila poljuljana.
Ali to se nije desilo.
Jako me boli.
Toliko sam glup.
Dušo, u redu je. U redu je.
Hejzel?
Hoæeš mi isprièati prièu?
Prièu?
Ili pesmu?
Znam... Znam jednu pesmu.
Hoæeš mi je reæi?
Crvena kolica Vilijama Karlosa Vilijamsa.
"Tako mnogo zavisi od crvenih kolica
"gleðosanih kišom
"pokraj belih koka."
To je to? Je li to sve?
Ne, ne, naravno da nije. Naravno da nije.
"Toliko puno zavisi od... Plavog neba
"Otvorenog krošnjama drveæa
"I toliko toga zavisi od... gastronomske cevèice
"koja izlazi iz stomaka deèaka koji je pio vina
"Toliko toga zavisi
"ovog posmatraèa svemira"
Kako mu je?
Imao je tešku noæ, Hejzel.
Krvni pritisak mu je nizak.
Njegovo srce...
Šta je sa hemoterapijom?
Prestaju sa hemoterapijom.
Mogu li da ga vidim?
Reæi æemo mu da si dolazila.
Da. - Dobro.
Da.
Ostaæu ovde još malo ako nemate ništa protiv.
Ne, naravno.
Samo polako.
Izvoli, ortak.
Može? - U redu, dušice.
Dobro.
Æao.
O èemu razmišljaš?
O zaboravu.
Znam da je to sve klinaèki ili kako god, ali...
Oduvek sam mislio da æu biti heroj.
Da æe prièa o mom životu biti vredna pripovedanja.
Znaš veæ, nešto što bi sve novine objavile.
Mislio sam da æu biti poseban.
Ti jesi poseban, Ogastuse.
Da, znam. Ali
znaš ti na šta mislim.
Ja znam na šta misliš, samo se ne slažem s tobom.
Ta tvoja opsesija da budeš zapamæen?
Nemoj da se ljutiš.
Ljutim se.
Ljuta sam jer ja mislim da si poseban. A to tebi nije dovoljno?
Tvoje mišljenje je da znaèajan život imaš
jedino ako te svi pamte i ako te svi vole.
Znaš šta, Gase. Ovo je tvoj život.
Ovo je sve što imaš.
Imaš mene, imaš svoju porodicu, imaš ovaj svet i to je sve.
Žao mi je ako ti to nije dovoljno, ali nije da nemaš ništa.
Jer ja te volim.
Ja æu te pamtiti.
Žao mi je. U pravu si.
Volela bih da budeš zadovoljan zbog toga.
Hej.
To je dobar život, Hejzel Grejs.
Još uvek nije gotov, znaš.
Ogastuse.
jedan od manje proseravajuæih obièaja u ovom žanru o raku
je obièaj poznat kao "poslednji dobar dan ",
kada se èini da je neumitni pad iznenada zaustavljen,
kada bol na trenutak postane podnošljiv.
Naravno, problem je u tome što nikako ne možeš da znaš
da je tvoj poslednji dobar dan zapravo tvoj poslednji dobar dan.
U tom trenutku on deluje kao obièan dobar dan.
Zdravo, Ogastuse.
Dobro veèe, Hejzel Grejs.
jedno kratko pitanje za tebe.
jesi li napisala onaj nekrolog koji sam te zamolio da spremiš?
Ogastus.
Moguæe da jesam.
Postoji li naèin da doðeš
do bukvalnog Isusovog srca u narednih nekoliko minuta?
Možda. Da li je sve u redu?
Volim te, Hejzel Grejs.
Mogu li da dobijem kljuèeve od kola?
Kuda æeš? Mi æemo sad da jedemo.
Moram da idem.
Hejzel, ti mora da si gladna. Nisi èak ni ruèala.
Jednostavno nisam gladna.
Hejzel, ti ne smeš da ne jedeš.
Nisam gladna ama uopšte.
Hejzel, znam da je Gas bolestan, ali moraš da vodiš raèuna o sebi.
Ovo nema nikakve veze sa Gasom.
Onda moraš da ostaneš zdrava.
Hajde, dušo, pojedi nešto.
Da ostanem zdrava?
Ja nisam zdrava i ja æu umreti.
Da li ste vi toga svesni? Umreæu, a vi æete ostati ovde
i neæete imati o kome da se brinete, da oko nekog obigravate,
ti više neæeš biti majka, i žao mi je,
ali ja ne mogu da uradim ništa povodom toga.
Mogu li sad da idem?
Zašto mi to kažeš?
Jer si ti to izjavila.
O èemu prièaš?
Na intenzivnoj.
Hejzel...
To nije istina. Pogrešila sam.
U redu?
Èak i ako umreš...
"Kad."
Èak i kad umreš,
uvek æu biti tvoja majka.
To je moje najveæe dostignuæe.
To je moj najveæi strah, mama.
Kada me ne bude,
više neæete imati život.
Samo æete sedeti, gledati u jednu taèku,
ili æete da se roknete...
Hejzel, dušo, neæemo to da radimo.
Izgubiti tebe...
Neopisivo æe boleti.
Ali ti najbolje znaš da je moguæe živeti sa bolom.
Sa tim se živi.
Idem na predavanja iz socijalnog rada.
Šta radiš?
Znaš, ako mogu da prolazim kroz ovo,
mogu i da pomažem drugima, možda kao savetnik porodicama u krizi...
Mama, kako si mogla da mi ne kažeš?
Nismo želeli da se osetiš napušteno.
Da se osetim napušteno?
Ljudi, ovo je...
Ovo su najbolje vesti.
Idi.
U redu?
Dušo.
Samo pravo, da.
Sad malo levo.
Tu je stepenik, zar ne? - Da, ispruži ruku.
Sa tvoje desne strane je podijum.
Da, odlièno.
Lepo.
Æao.
Kasniš.
Kako si? Izgledaš zanosno, Hejzel Grejs.
Znam, zar ne?
Šta se dešava?
Reci joj, Gase.
Želeo sam da prisustvujem svojoj sahrani.
Nadam se da æu moæi da prisustvujem kao duh,
ali ako mi to ne uspe, za svaki sluèaj
rešio sam da isplaniram ovu predsahranu.
Spremni?
Ogastus Voters je bio jedan nadobudni kreten.
Ali mu opraštamo.
Ne zato što je natproseèno dobro izgledao,
ili zato što je živeo samo 19 godina iako je trebalo da živi mnogo duže.
Osamnaest godina, druže.
Daj, brate, stvarno!
Pretpostavljam da imaš još malo vremena, ðubre jedno prekidaèko.
Ne prekidaj me usred nekrologa ako si veæ mrtav.
Ali kada nauènici iz buduænosti
doðu kod mene i donesu mi robotske oèi,
i kad mi kažu da ih probam,
ja æu reæi tim nauènicima da se nose,
jer, Gase, ne želim da vidim svet u kome tebe nema.
Ne želim.
Ne želim da vidim svet bez Ogastusa Votersa.
A posle tog objašnjenja verovatno æu staviti robotske oèi,
jer su to ipak robotske oèi.
Zvuèi super.
I ne znam...
Ovo je jako teško.
Blagosloven bio.
Da.
Hejzel, možeš li da mi pomogneš?
Malo desno.
Tako, sad se okreni. Sedi. Izvoli.
Ostala si samo ti, Hejzel Grejs.
Zdravo.
Zovem se Hejzel Grejs Lankaster.
Ogastus Voters je bio fatalna ljubav mog života.
Naša ljubavna prièa bila je epskih razmera
i verovatno neæu moæi da izgovorim više od jedne reèenice,
a da ne briznem u plaè.
Kao i sve prave ljubavne prièe,
naša æe umreti sa nama.
Tako i treba da bude.
Nadala sam se da æe on biti taj koji æe meni držati nekrolog.
Jer zaista ne postoji niko drugi...
Ne, ne.
Neæu da govorim o našoj ljubavnoj prièi jer ne mogu.
Umesto toga govoriæu o matematici.
Ja nisam matematièar, ali ovo znam.
Beskonaèno je mnogo brojeva izmeðu 0 i 1.
Tu je 0.1 i 0.12 i 0.112
i beskonaèan skup drugih.
Naravno, još veæi je skup brojeva izmeðu 0 i 2
ili izmeðu 0 i milion.
Neke beskonaènosti su veæe od drugih beskonaènosti.
Tome nas je nauèio pisac koga smo nekad voleli.
Ja želim više brojeva
nego što mi sleduje.
I, Bože,
želim više dana za Ogastusa Votersa nego što mu sleduje.
Ali, Gase,
ljubavi moja,
ne mogu da ti opišem koliko sam zahvalna
na našoj maloj beskonaènosti.
Samo malo.
Pružio si mi veènost
unutar ovih odbrojanih dana.
I na tome æu...
Na tome æu biti veèno zahvalna.
Mnogo te volim.
Volim i ja tebe.
Ogastus Voters je umro nakon osam dana na intenzivnoj nezi.
Kada je rak, koji je bio saèinjen od njega,
zaustavio njegovo srce, koje je takoðe bilo saèinjeno od njega.
Bilo je nepodnošljivo.
Sve redom.
Svaka sekunda je bila gora od prethodne.
jedna od prvih stvari koje vas pitaju kad odete u urgentni centar,
je da odredite jaèinu bola na skali od jedan do deset.
Ovo pitanje mi je postavljeno nekoliko stotina puta
i seæam se jednom
kad nisam mogla da doðem do daha i èinilo se kao da mi pluæa gore,
sestra me je pitala koliko boli.
Nisam mogla da govorim, samo sam podigla devet prstiju.
Kasnije, kad mi je bilo bolje,
sestra je ušla i rekla mi je da sam borac.
"Znaš li po èemu znam? ", rekla je.
"Desetku si nazvala devetkom."
Ali to nije bilo istina.
Nisam je nazvala devetkom zato što sam bila hrabra.
Nazvala sam je devetkom jer sam desetku èuvala.
I evo je sad.
Velika, užasna desetka.
"Neæu se bojati zla, jer ti si sa mnom,
"štap tvoj i palica tvoja teše me.
" Postavio si preda mnom trpezu na vidiku neprijatelja mojih.
"Namazao si uljem glavu moju. Prepuna je èaša kojom me pojiš.
"Da, dobrota i milost tvoja pratiæe me u sve dane života moga,
"i ja æu prebivati u domu Gospodnjem
"za dugo."
Ogastus Voters se borio mnogo godina.
Njegova bitka bila je hrabra, a njegova snaga...
Koje proseravanje, a, mala?
bila je nadahnuæe za svakog od nas.
Pomolimo se.
Gospode, zahvaljujemo ti na životu Ogastusa Votersa...
Sad treba lažno da se molimo.
na njegovoj snazi i hrabrosti.
Gospode, molimo ti se da danas budeš uz nas, da nam budeš blizu,
da pružiš utehu njegovim prijateljima i porodici.
Zahvaljujemo na tvom prisustvu, Gospode.
Molimo ti se u ime Isusa.
Amin.
A sada æemo èuti Gasovu naroèito dragu prijateljicu
Hejzel Lankaster.
Nije toliko važno, ali ja sam mu bila devojka.
Postoji jedan divan citat u Gasovom domu koji glasi:
"Ako želiš da vidiš dugu, moraš da podneseš kišu."
Èak i u ovim poslednjim danima.
Nisam verovala nijednoj reèi.
uvek je uspevao da razvuèe osmeh.
Ali nema veze.
Znala sam da tako treba.
Shvatila sam da sahrane nisu za umrle.
Sahrane su za žive.
Hej, je l' ti treba društvo?
Ne, dobro sam.
Samo æu malo da se provozam.
Volim te.
Divno si govorila.
Vidimo se uskoro. Vozi bezbedno.
Dobro.
Mogu li?
Svaka æelija je iz æelije.
Tvoj deèko Voters i ja smo se dopisivali pred njegovu smrt.
Znaèi sad èitate pisma obožavatelja?
Ne bih ga baš nazvao obožavateljem.
Prezirao me je.
Ali bio je prilièno uporan da doðem na sahranu
i da ti kažem šta se desilo sa Aninom majkom,
tako da, evo me.
A evo i tvog odgovora: "Omnis cellula e cellula."
"Život raða život."
Stvarno nisam raspoložena.
Ne želiš objašnjenje?
Ne, ne želim.
Hvala u svakom sluèaju. Divan život vam želim.
Podseæaš me na nju.
Mnogo ljudi podseæam na mnogo ljudi.
Moja æerka je imala osam godina.
Predivno je patila toliko dugo.
Imala je leukemiju kao Ana?
Baš kao Ana.
Žao mi je zbog vašeg gubitka.
I meni je žao zbog tvog. I žao mi je što sam vam upropastio put.
Niste nam upropastili put.
Put nam je bio fenomenalan.
Da li si upoznata sa "Problemom vagona"?
Postoji jedan misaoni eksperiment na polju etike,
pod nazivom "Problem vagona".
Filipa Fut je bila engleski filozof...
O, Bože.
Hejzel, pokušavam nešto da ti objasnim.
Pokušavam da ti dam ono što si tražila. - Nije taèno!
Vi ste pijanica i propalica
i hoæu da smesta izaðete iz kola,
pa da na miru odem kuæi, da budem sama i da tugujem!
Ovo æeš želeti da proèitaš.
Ne želim ništa da èitam. Hoæete li da izaðete veæ jednom?
Molim vas izaðite. - Dobro.
Mogu li da uðem?
Mnogo mi je žao.
Da.
Bila je privilegija, zar ne?
Voleti ga?
Tako možeš da naslutiš šta mi oseæamo prema tebi.
Hejzel?
Došao ti je drug.
Misliš li da ga je bolelo?
Dugo se borio za vazduh
dok na kraju nije izgubio svest.
Sigurno nije bilo sjajno.
Umiranje je grozno.
Gas te je stvarno voleo, znaš?
Znam.
Smarao je o tome neprekidno.
Da.
Bilo je iritantno. Toliko je prièao o tebi.
Meni to nije bilo iritantno.
Znam. Znam da tebi nije.
Jesi li dobila ono pismo od tvog prijatelja pisca?
On mi nije prijatelj.
Otkud znaš za to?
Pa, prièao sam s njim na groblju
i rekao je da je došao èak ovamo da bi tebi dao to pismo.
Ma, to me više ne interesuje.
Ne zanima me više da proèitam nijednu reè koju je taj kreten napisao.
Ne, nije ga on napisao. Gas je.
Molim?
Gas je, oèigledno, nešto napisao pa je to poslao Van Hautenu.
O, Bože.
G. Van Hautene, ja sam dobar èovek, ali nula od pisca.
Vi ste nula od èoveka, ali ste dobar pisac.
Bili bismo dobar tandem.
Ne želim da vam tražim nikakve usluge,
ali ako imate vremena, a video sam da ga imate napretek,
molim vas da mi sredite ovo.
To je nekrolog za Hejzel.
Zamolila me da ga napišem i ja se trudim.
Samo... Treba ga malo stilizovati.
Radi se o tome da svi želimo da budemo upamæeni.
Ali Hejzel je drugaèija.
Ona zna istinu.
Nije želela da joj se dive milioni. Želela je samo jednog.
To je i dobila.
Nije osetila ljubav mnogih, ali je osetila pravu ljubav.
Zar to nije više od onoga što veæina nas dobije?
Kad je Hejzel bila bolesna, znao sam da umirem,
ali nisam želeo da kažem.
Ležala je na intenzivnoj, a ja sam se ušunjao na 10 minuta
i sedeo sam pored nje dok me nisu uhvatili.
Oèi su joj bile zatvorene, a koža bleda.
Ali su ruke i dalje bile njene.
Tople još uvek, a nokti namazani tamnoplavom bojom,
i ja sam je samo tako držao za ruke.
Pokušavao sam da zamislim svet u kome nema nas...
Kakav bi to bezvredan svet bio.
Prelepa je.
Ne možeš je se nagledati.
Nikad ne brineš da li je pametnija od tebe,
jer znaš da jeste.
Duhovita je bez trunke zlobe.
Volim je.
Bože, koliko je volim.
Toliko sam sreæan što je volim, Van Hautene.
Ne možeš da biraš da li æeš biti povreðen na ovom svetu,
ali možeš da odluèiš ko æe te povrediti.
ja svoje izbore volim.
Nadam se da i ona voli svoje.
Okej, Hejzel Grejs?
Okej.