PASADENA, CALIFORNIEN 1969
Señora Shaun San Dena!
Señora, De må hjælpe min søn.
Han har hørt stemmer tre nætter i træk.
Han tror, noget vil komme og tage ham.
Jeg kan høre dens stemme. Den bliver hele tiden højere.
Hvad har han gjort? Fortæl mig det!
Han stjal en sølvhalskæde fra en sigøjnervogn.
Vi forsøgte at give den tilbage. De ville ikke tage imod den.
- Hvor er den? - Her.
Bær ham indenfor.
Kære Gud, vi beder dig velsigne dette syge barn.
- Min dreng! - Vi kommer! Vi kommer!
Juan, pas på!
Hjælp mig!!
Vi vil mødes igen.
Gentag følgende sætninger, præcis som de læses op.
"Der er ingen friktion med den rette diktion."
Der er ingen friktion med den rette diktion.
"Udtalen bliver sund, når min mund er rund."
Udtalen bliver sund, når min mund er rund.
Rund... Rund...
Vi finder nok ud af noget. Jeg giver jer svar i eftermiddag.
- Tusind tak. - Det var så lidt.
- Hav en god dag. - Tak, i lige måde.
SOUSCHEF
- Værsgo, hr. Jacks. - Tak.
Hr. Jacks...
Har De truffet en beslutning angående stillingen som souschef?
Jeg overvejer stadig mulighederne. Det bliver enten Stu eller dig.
- Ham den nye? - Ja, han er ny.
Men han er også dejligt aggressiv.
Stu er ikke bange for at træffe de svære beslutninger.
Dem kan jeg da også træffe.
Du skal nok få besked, så snart jeg har besluttet mig.
Indtil da kan du sætte ham ind i vores långivningsprocedurer.
Har du noget imod at holde din frokostpause nu?
Gider du så købe en kalkunsandwich med til mig?
Kalkun? Storartet valg. Tager du også en med til mig?
Med stærk sennep.
Tillykke. Så er første uge som professor vel overstået.
Jeg havde troet, du ville få fuldskæg.
Det samme her. Jeg er skuffet. Den møgmaskine.
Jeg giver op. Lad den være, Chris.
Jeg må anskaffe mig en ny. Den er jo fuldstændig...
ødelagt.
Den varødelagt.
Du er kæphøj og sexet og helt fantastisk.
Det havde jeg nær glemt. Jeg fandt den i banken.
Hvad er det?
Utroligt! En Standing Liberty fra 1929. Meget velbevaret.
- Var den i almindelig cirkulation? - Nemlig.
Den vil jeg føje til min nørdede møntsamling.
Tak, skat. Det var sødt af dig at tænke på mig.
- Hej hej. Vi ses senere. - Ja, vi ses.
Det er professor Dalton. Hej, mor.
- Hvad laver du? - Spiser frokost med Christine.
Hende, der er vokset op på en gård?
Og som jeg har været kæreste med i et år. Vi skal spise middag med jer.
Hun er sikkert mægtig sød.
Men din far og jeg har visse forventninger på dine vegne.
Amy Kulick mangler en tennispartner.
Hun er uddannet på Yale og er en yderst velanskreven advokat.
Sådan en pige ville jeg gerne se dig sammen med.
Hun ville kunne hjælpe dig frem, socialt og karrieremæssigt.
Den slags er du nødt til at overveje nu.
Du kan ikke blive ved med at fjolle rundt med små bondepiger.
Christine, du har købt noget forkert til mig.
- Nej, jeg har ikke. - Den skulle være uden mayonnaise.
Det sagde du ikke noget om.
Pyt, det gør ikke noget.
- Hr. Jacks, er De ikke Lakers-fan? - Jo.
Jeg får ikke brugt de her.
Mener du det? Det er virkelig gode pladser.
Det er der, hvor de kommer hen og serverer hotdogs for en.
- Vil du hjælpe mig? - Ja, hvad kan jeg gøre for Dem?
Lastbilerne holder uden for mit hus. De pakker alle mine ting ned.
Mine private ting. Få dem til at holde op.
- Fru ...? - Ganush.
Fru Ganush, banken har oplyst Dem om, -
- at den overtager Deres ejendom, Brandon Street nr. 325, i dag.
Men det har været mit hjem i 30 år.
Og jeg har betalt alle afdrag, indtil sygdommen tog mit øje.
Jeg kommer nok snart til penge. Jeg skal bare have lidt mere tid.
Jeg tror ikke, bankdirektøren vil give Dem yderligere henstand.
Jeg beder dig...
Vil du ikke nok spørge ham?
- Okay. - Gud velsigne dig.
Gud velsigne dig.
Der er en ældre dame, der beder om henstand med sine afdrag.
Hun er pensionist og har dårligt helbred.
Vi må kunne gøre noget for at hjælpe hende.
Vi har allerede givet hende henstand to gange.
Og ved tiltrædelse af pant som her overdrages ejendommens værdi til os.
- Så sætter vi hende på gaden. - Det er en svær beslutning.
Valget er dit.
Jeg skal nok tage mig af det.
Frue...
Jeg beklager meget, men der kan ikke blive tale om yderligere henstand.
- Jeg ville gerne hjælpe Dem... - Men det er jo mit hjem.
Hvor skal jeg så bo?
De har et barnebarn. Kan De bo hos hende?
Jeg vil ikke ligge hende til byrde.
- Der findes gode ældreboliger... - Et plejehjem?
Nej, jeg vil aldrig bo sådan et sted.
Jeg beklager meget.
Jeg har min stolthed, frøken Brown, -
- og jeg har aldrig bønfaldet nogen om noget.
Men nu bønfalder jeg dig...
Jeg bøjer mig i støvet for dig.
Jeg, Sylvia Ganush, bønfalder dig ved min mors grav...
Vær venlig at give slip. Vagt! Hold op!
Du har ydmyget mig.
Jeg bønfaldt dig, og du ydmygede mig.
De har vist ikke mere at gøre her, frue. Kom så.
Så er det afgang.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Er du okay?
Du håndterede det helt rigtigt.
Vi ses i morgen.
Jeg har lige gennemgået McPherson-lånet.
- Virkelig imponerende arbejde. - Tak.
Kunne du gøre det færdigt derhjemme? Så viser jeg regionsdirektøren det.
Med glæde. Tusind tak.
Og hvad stillingen som souschef angår, -
- så står du øverst på listen.
Du ydmygede mig.
Jeg vandt, din gamle sæk!
Lamia!
Snart vil det være dig, der bønfalder mig om nåde.
Når politiet har talt med hende, er hun færdig med at genere dig.
Hr. Jacks må få nogen til at følge dig hen til bilen fremover.
Jeg er bare glad for, du er uskadt.
- Du er uskadt, ikke? - Jeg har det fint.
Hvad er der i vejen?
Det er bare... Jeg kunne have givet hende henstand igen.
Hold nu op. Du sagde, hun allerede havde fået henstand to gange.
Betaler man ikke afdragene, mister man sit hus. Det er jo ikke din skyld.
Hvad er der i vejen?
- Hørte du det? - Hvad?
Du hørte det ikke?
Nej. Hvad?
Jeg ved godt, det er sært, men jeg vil spås.
Nu? Tager du pis på mig?
Hold nu op. Lad mig spå dig.
- Snart vil vi sætte os i bilen... - Jeg mener det virkelig.
På grund af det med hende konen?
Jeg synes hellere, vi skulle se at få dig hjem.
Gør det for min skyld.
Bare ingen af mine elever ser mig.
Så er jeg dømt til at undervise i hykleri for begyndere.
Der er masser at vælge imellem. Jeg mangler bare et tørret abehoved.
Hov, det har han jo.
Jeg er Rham Jas, sandsiger.
- Vi hedder Christine og Clay. - Men det vidste du vel allerede.
Det var for sjov.
- Hvad kan jeg gøre for jer? - Jeg vil gerne spås.
- Kan du det? - Jeg kan se visse energier.
Disse energier kan være varsler om fremtiden.
- Det koster 60 dollars. - Seriøst?
Er det ikke lidt pebret for sådan noget gas?
Hvis I ikke tager det seriøst, så vær venlige at gå.
- Godt. Kom, Chris. - Vent, jeg skal nok betale.
Hør her, nu skal jeg.
Platinkort? Storartet.
- Værsgo, skat. - Tak.
Derhenne.
Du vil altså gerne vide noget om din skæbne?
- Så lad os se, hvad du har i vente. - Freud afviste skæbnebegrebet.
Det er underbevidsthedens påfund, der skal styre de valg, vi træffer.
Sandt, men vi kan ikke forstå verden udelukkende med vores intellekt.
- Carl Jung. - Ja.
Fra hans afhandling "Psykologiske typer".
New age-bevægelsens yndlingspsykolog.
Han var ikke bange for at anerkende Gud.
- Clay, hold nu op. - Fint nok.
- Skal vi? - Jeg er klar.
Ræk mig din hånd.
Du arbejder med penge.
Det er rigtigt.
Og du har mistet noget for nylig.
- Det tror jeg ikke. - Nej, du har ikke mistet noget.
Nogen har taget noget fra dig.
Nej.
- En knap. - Åh gud... Ja!
- Enhver kan se, der mangler en knap. - Det var så underligt.
- Konen tog en knap fra mit ærme. - Hvorfor skulle hun dog gøre det?
Vær søde at tie stille.
- Det er nok for i aften. - Hvad er der galt?
Jeg er træt, og klokken er blevet mange.
- Du får dine penge tilbage. - Vent... Så du noget?
- En ond ånd ruger over dig. - Hvad mener du?
Har du hånet de døde på en kirkegård?
Har du leget ånden i glasset eller stiftet bekendtskab med sort magi?
Nej, det har jeg ikke.
Måske har nogen kastet en forbandelse over dig.
- Hvordan kunne han vide alt det? - At du havde tabt en knap?
Han kom bare med et par heldige gæt -
- og sendte dig så hjem med en masse ubesvarede spørgsmål.
Og sit visitkort, naturligvis.
Chris, han er en fupmager.
Men han forsøgte jo at give mig pengene tilbage.
Han forsøgte, men han beholdt dem jo alligevel, ikke?
Du har nok ret.
Jeg skal mødes med ham fra autohjælpen. Kan du være alene?
Pas godt på hende, misser. Vi ses om en times tid.
SVINEDRONNING 1995
Læg den på læben.
Tænk, at hun kunne finde på at opsøge dig her.
- Det var ikke hende. - Hvem så?
Det så jeg ikke.
- Selvfølgelig var det hende. - Det var ikke nogen.
Nogen må det jo have været. Du så bare ikke, hvem det var.
Her var ikke nogen.
Hvem er så skyld i det her?
Hvem slog dig i ansigtet?
Det er formodentlig bare en reaktion på overfaldet.
- Symptomer på posttraumatisk stress. - Ja, hun oplever panik og paranoia.
- Skal jeg følge dig ud? - Nej, jeg klarer mig.
- Hvordan har du det? - Bedre.
Især oven på lægens forklaring. Han sagde, at voldsofre...
Gennemlever traumet igen.
Jeg troede bare, at det var mere, end det var.
Det er, hvad der sker.
Nu føler jeg mig... lidt flov.
Det mener du ikke. Du skal aldrig være flov over for mig.
Jeg tænkte, vi kunne tage en lille sviptur på lørdag.
- Tage toget til Santa Barbara. - Dine forældres hytte?
Det vil jeg vildt gerne. Det lyder spændende.
Stedet er lige dig. Der er træer, og det ligger afsides.
Det tror jeg, vi trænger til. Så kan vi bare...
snakke og den slags.
Hvad er der?
- Hvad er der i vejen? - Jeg kunne ikke vågne.
Der sker ikke noget. Kom her. Det var bare en drøm.
Der er din udlejningsbil.
- Tak. - Det var så lidt.
- Elsker dig. - I lige måde.
Prøv at undgå at gøre gamle damer knotne i dag.
Hej, Christine. Er du først kommet nu?
- Er du gårdvagt, eller hvad? - Meget morsomt.
Hvad er det?
Hvad er det, du vil?
Du skal lære mig det sidste om låneprocedurerne.
Jeg har meget om ørerne. Kan det vente til i morgen?
Jeg siger bare til hr. Jacks, at du ikke har tid.
Jeg skal nok gøre det.
Vi kom til retningslinjerne for aktivbaseret finansiering.
Lad os sige, kunden er en virksomhed, der ikke kan få et traditionelt lån.
Og ...?
Og fjern dine klamme naller fra mit skrivebord!
Christine Blod... Brown.
Christine, din næse.
Lige et øjeblik.
- Her, lad mig hjælpe. - Nej, jeg har styr på det.
Åh gud! Hold op!
- Fik jeg noget i munden? - Åh gud...
- Nu skal jeg tørre det af. - Det må De virkelig undskylde.
Hvad vil du?
Jeg skal tale med Sylvia Ganush. Er hun her?
Hvem er du?
Jeg er... en bekendt.
Vent nu lidt.
Jeg ved godt, hvem du er. Bedstemor sagde, du ville komme.
Du er damen, der tog hendes hus.
Det var banken, der tog huset. Jeg arbejder der bare.
Jeg prøvede at skaffe huset tilbage, men min chef ville ikke tillade det.
Står du her på min veranda og lyver mig op i ansigtet?
Nej.
Du var en tyk pige engang, ikke?
- Jo. - Det kan jeg se.
Du er ikke velkommen her.
Vent. Jeg må tale med hende.
Hun må tilgive mig. Så skal jeg nok skaffe hende huset tilbage.
- Og gøre alting godt igen? - Ja.
Så kom ind.
Hvor er hun?
Få hende væk! Få hende væk!
Er det stadig din mening at gøre alting godt igen?
Du har fortjent alt, hvad der vil tilstøde dig.
Jeg tror, du bliver hjemsøgt af Lamia.
- Det var det ord, hun brugte. - Den sorte ged.
Den påkaldes af sigøjnere med ondsindede hensigter.
De første tre dage viser Lamia sig som en plageånd, der piner sit offer.
Derefter flår den sjælen ud på den, der ejer den forbandede genstand.
Hvilken genstand?
Noget, der blev taget fra offeret, forbandet og givet tilbage.
Den her?
- Kan jeg ikke bare brænde den? - Knappens tilstand er underordnet.
Du vil stadig være dens ejermand, og Lamia vil komme og tage dig med.
Hvorhen?
- Hvordan skiller jeg mig af med den? - Du kan forsøge at formilde ånden.
Det enkleste vil være at ofre et lille dyr.
- En høne, måske. - Glem det.
Jeg er vegetar og frivillig på dyreinternatet. Jeg dræber ikke dyr.
Du vil være villig til at gøre mangt og meget, når Lamia kommer.
Her står, hvad du skal gøre.
OFRING TIL GUDER OG ÅNDER
Hejsa.
Kom her, misser...
Chris?
Nå, der er du. Hvad laver du?
De sagde i banken, at du var gået tidligt hjem.
Er det blod?
Nej. Hvor skulle der komme blod fra?
Du har blod på ærmet.
- Bløder du? - Nej.
Det er bare tomatsaft. Jeg stod og skar tomater i køkkenet, -
- og så må jeg have fået noget på ærmet.
Chris...
Lad os udskyde middagen. Du har haft nogle hårde dage.
- Det er nok bedst. - Jeg vil gerne med til middagen.
Ja, men er du sikker på, du har det helt godt?
Jeg har ærligt talt ikke haft det godt.
Men nu tror jeg på, at alt nok skal ordne sig.
Det gør jeg virkelig.
Hvad synes du?
Du er meget smuk.
- Vejret er vel nok skønt. - Ja, det er det.
Der er også skønt indenfor.
De falder pladask for dig.
- Clayton. - Hej, mor.
- Christine. Min mor, Trudy. - Goddag, Christine.
- Det glæder mig at møde dig. - Kom indenfor.
- Hej, far. - Davs, min dreng.
Christine. Min far, Leonard.
- I bor meget smukt. - Tak skal du have.
- Noget at drikke? - Et glas vin?
- Kom og hjælp mig. - Jeg er tilbage om lidt.
- Chardonnay til mig. - Ja, skat.
- Værsgo. - Hvor betænksomt.
Hjemmelavet? Hvad kalder man den slags kage?
Den kaldes...
en høstkage.
Er det sådan noget, man bager på en bondegård?
Nej.
Ikke længere. Vi gjorde det, -
- dengang vi holdt gæs.
Lige omkring høsten har gåseæg meget store æggeblommer.
Det gør kagen ekstra lækker.
Tak skal du have.
- Undskyld, jeg afbryder hyggen. - Kom med ind i dagligstuen.
- Du godeste. - Hekabe!
Jeg forstår ikke det elendige kræ.
Hekabe plejer ellers at være så sød.
Pyt. Jeg har selv haft kat, så jeg kender det.
Du mener, du har en kat.
Medmindre den da er kommet ud for en ulykke.
Det kan man jo aldrig vide.
Du ved, hvordan katte er. De kommer og går.
Sandt nok.
- Skal vi? - Ja, værsgo.
Hvordan går det med møntsamlingen?
Min far spørger, om jeg stadig er en kæmpenørd.
Det går godt. Christine skaffede mig en Standing Liberty fra 1929 i banken.
At være bankkasserer må være så bøvlet.
Optælling og repetition... Det må være kedeligt.
- Ja, men jeg er ikke kasserer. - Christine er lånerådgiver.
Hun formidler lån til mindre virksomheder og huskøbere.
Og så står hun til forfremmelse.
Hvis jeg får en bestemt kunde i hus, er den næsten hjemme.
- Det må være et meget vigtigt lån. - Det største i filialens historie.
Og hvordan havnede det hos dig?
Jeg læste i Wall Street Journal om en medicinalvirksomhed, -
- der ønskede at ekspandere, men manglede likviditet.
Så jeg tilbød deres økonomidirektør at omstrukturere deres langfristede gæld.
- Du har tydeligvis vind i sejlene. - Din mor må være meget stolt af dig.
Det er hun måske nok.
- Jeg ser ikke meget til min mor. - Hvorfor ikke?
- Det er ret personligt. - Nu taler jeg med Christine.
Efter min far døde, siger hun ikke så meget.
Hun...
bliver ude på gården og holder sig for sig selv, fordi...
Fordi hendes mand er død, og hun helst vil være i fred.
Fordi min mor er alkoholiker.
Det er jeg ked af at høre.
Men det skal du ikke skamme dig over.
Jeg synes, din ærlighed er meget forfriskende.
Min far var dranker, og det var jeg for skamfuld til at se i øjnene.
Du har rygrad.
I modsætning til hende, han kom slæbende med sidst.
- Alice. - Alicia.
Hun var forfærdelig, Christine. Ingen manerer og ingen ambitioner.
- De mødte jo hinanden på nettet. - Hvad skal det nu betyde?
- Er jeg for streng mod ham? - Overhovedet ikke.
Jeg tror godt, jeg vil smage et stykke af din kage.
- Hørte du noget? - Nej. Er du okay?
Den smager virkelig godt.
Virkelig lækker.
Vel, Christine?
Nej, selvfølgelig ikke.
Det gjorde vi da. Vi mødtes på en bar.
Gud ja, det er rigtigt.
- Få styr på jeres forklaringer. - Det er altså ikke en røverkule, mor.
Vi mødte hinanden på en bar og arrangerede en date over nettet.
Er du okay?
Vil du have noget vand? Hun har fået noget i den gale hals.
Åh gud!
Der må stå et vindue åbent.
Jeg har hørt dig! Lad mig være i fred, for helvede!
Der er jo ikke nogen.
- Jeg må hellere gå. - Det er nok bedst.
- Chris, vent... - Pigen er jo syg.
- Hun har brug for hjælp. - Lad hende gå.
Vent!
Hvad er der i vejen?
Jeg gjorde, som du sagde!
Jeg dræbte en kattekilling. Du er fuld af pis!
Vi har med voldsomme kræfter at gøre. Der gives ingen garantier.
Vi må tale direkte til den onde ånd.
Du må tale den fra at tage din sjæl, og det skal være snart.
- Jeg kender en, der kan hjælpe. - Forventer du, jeg stoler på dig?
Det er tredje dag i morgen. Efter den vil Lamia tage dig.
Det må ikke ske. Men du må forstå en ting.
Kvinden, der kan hjælpe, udsætter sig selv for stor fare.
- Og det gør hun ikke gratis. - Hvad skal du have af mig?
10.000 dollars i kontanter.
I morgen.
Hr. Jacks...
Det her er lidt akavet, og jeg ved, det ikke er officielt endnu, -
- men kunne jeg få et forskud på den nye stilling?
- Stillingen som souschef? - Ja.
En i min familie er blevet syg. Ikke dødeligt, men...
Christine, der er et problem.
McPherson-aftalen blev annulleret i går aftes.
Jeg havde netop fortalt regionskontoret om det store lån, -
- og så hører jeg, at de har optaget lånet hos First National.
Jeg må undersøge, hvad der er sket, men -
- det ser ikke godt ud for hverken dig eller mig.
Derfor er forfremmelsen til souschef blevet udskudt.
I lyset af alt det, der er sket, -
- bliver jeg nok nødt til at give jobbet til Stu.
- Javel. - Det gør mig ondt.
Hvis du har problemer, skulle du måske tage fri...
PANTELÅNER
- Hvor meget? - 3.800 for det hele.
Inklusive mine smykker? Tingene er jo meget mere værd.
Det er alt, hvad jeg ejer. Jeg bønfalder dig...
Tag dem, eller lad være.
Chris?
Skat?
Jeg troede, du havde mælkeallergi.
Det har jeg også.
Men skide være med det, nu vil jeg have is.
Jeg har givet Rham Jas pengene.
Hvad?
- Det må være din spøg. - Jeg gav ham pengene.
Jeg troede ellers ikke, du troede på det.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro på længere.
Men jeg ved, at du tror på det.
Jeg ved, hvor vigtigt det er for dig, -
- og jeg ved, hvor meget det piner dig.
Og så kom jeg i tanke om et løfte, -
- som jeg afgav den aften, jeg blev forelsket i dig.
Jeg lovede mig selv, at jeg altid ville -
- passe på dig og tage mig af dig.
Derfor gav jeg ham pengene.
Kan du huske den aften, du blev forelsket i mig?
Jeg kan huske det selvsamme sekund.
Åh gud...
Skal jeg ikke gå med ind?
- Han sagde, jeg skulle komme alene. - Ja, det sagde han også til mig.
Christine, tillad mig at præsentere: Shaun San Dena.
- Velkommen. - Goddag.
Shaun San Dena er et erfarent medium. Hun har personligt oplevet Lamia.
Jeg mødte den onde ånd for mange år siden i dette hus.
Hvad skete der?
Jeg mistede en ung drengs sjæl -
- til uhyret.
Jeg har ventet i mange, lange år -
- på en chance for at gøre skaden god igen.
En chance for at udslette det hæslige bæst...
Jeg beder Dem...
I aften får jeg chancen.
Men jeg har brug for din hjælp til at påkalde den.
Kan du være stærk?
Jeg skal prøve.
Min salig mand, Sandor, var også et medium.
Han byggede huset her, -
- fordi han kunne mærke visse kræfter husere her.
På dette sted er der en særlig...
En sammenstrømning af kræfter, der kan åbne en dør, -
- som vi kan træde ind ad.
Og gennem hvilken andre kan passere ind i vores verden.
Sid ned.
- Hvad foregår der? - Det er til dit eget bedste. Sid ned.
Sid ned, Christine.
Tak.
Når ånden har taget bolig i mig, skal du anbringe min hånd på dyret.
- Forstår du det? - Ja.
Jeg vil tvinge Lamia over i geden.
Milos, så hugger du til.
Det er forstået.
Vi må alle være åbne.
- Hvad skal jeg gøre? - Du skal lukke mørket ind.
Du må invitere de døde til at pleje omgang med din sjæl.
- Jeg er bange. - Ja. Gentag disse ord:
"Jeg lukker de døde ind i min sjæl."
Jeg lukker de døde...
Du skal tro på det. "Jeg lukker de døde ind i min sjæl."
Jeg lukker de døde ind i min sjæl.
Der er noget iblandt os.
Ja.
Det er ikke Lamia. Det er...
genfærdet af en hvileløs sjæl fra fortiden.
De hvileløse opholder sig ofte nær ved døren.
Der er også andre til stede.
Forsvind, elendige ånder! Forsvind!
Han er på vej.
Hvem har taget bolig i Shaun San Denas krop?
Lamia!
Hvad er det, du vil?
Jeg vil have Christine Browns sjæl.
Vi skal mæske os i den, mens hun rådner op i graven.
- Det var min chef, der var... - Stille!
Lamia, vi må kunne tale dig fra at tage denne ubetydelige kvinde.
Hun er dig ikke værdig.
Nej!
Jeg er kommet for at tage dig, Christine.
Du er min!
Du narrede mig, din ondskabsfulde skøge!
- Nu, Milos! - Din so!
Forsvind, urene ånd!
Lamia!
Jeg, som påkaldte dig, byder dig at forsvinde herfra!
Christine!
Jeg vil ikke have din kat, din skidne svinedronning!
Shaun San Dena!
Du må fordrive ånden!
Ja.
Milos!
- Du gode gud... Jeg er okay. - Gudskelov.
- Jeg er okay. - Det er utroligt.
- Du gjorde det! - Gudskelov.
- Jeg gjorde mit bedste. - Er der noget i vejen?
Hjælp mig!
Ring efter en ambulance.
Trækker hun vejret?
Nej.
- Hvor er det sørgeligt. - Ja.
Hvor er skæbnen dog lunefuld.
I 40 år ventede hun på en ny chance for at besejre Lamia.
Og på den sidste aften i hendes liv lykkedes det så.
Der er noget, du har misforstået.
Lamia kan ikke fordrives af et medium. Det har vi lært her i aften.
- Beklager. - Jeg så hende jage den væk.
Du så hende kun bortvise den fra en seance.
Den vil vende tilbage. Geden blev aldrig slagtet.
Inden natten er omme, -
- vil Lamia tage den forbandede genstands ejermand.
Medmindre du ikke længere er ejermanden. Har du knappen?
Giv den væk som gave, og du slipper af med forbandelsen.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Fordi Lamia vil flå sjælen ud på den, der modtager gaven.
Vedkommende vil brænde op i Helvede til tid og evighed.
Så vil jeg være den, der sender dem derned.
Og jeg vil være din medskyldige.
Hvad du end beslutter dig for, -
- har du til daggry.
Er det forbi?
Det er forbi.
Du kommer til at brænde op i Helvede!
Din møgkælling!
Din tid er snart omme!
Er du okay?
Hold da kæft...
Er du stadig frisk på at tage til Santa Barbara?
- Hvornår skal jeg hente dig? - Lad os mødes på stationen.
- Jeg skal ordne noget på vejen. - Jeg kan gøre det for dig.
Nej. Jeg har styr på det.
- Skal vi sige halv otte? - Hvor er min kuvert?
- Den lå i min taske. - Det er jo bare en kuvert.
- Den må være her! - Vi skal nok finde den.
Åh gud, jeg troede, jeg havde tabt den.
Halv otte. Kom nu ikke for sent.
- Er der ikke andet, du vil have? - Nej.
Skal du bare sidde og drikke kaffe hele aftenen?
Ja. Måske. Hvad rager det dig?
Jeg lever af drikkepenge. Kaffedrikkere er nærige.
Bare skænk. Ellers skal jeg give dig drikkepenge, du sent vil glemme.
Sikke en skøn overraskelse.
Du er det dejligste menneske på jorden.
Stu, du har ti minutter til at komme herhen.
Ellers sladrer jeg til hr. Jacks.
Aha. Om hvad dog?
At du stjal mappen med McPherson-lånet fra mit bord -
- og gav den til First National. Nu har du ni minutter.
- En til. - Mener du det?
Christine, du må ikke sladre. Hvis min far skulle få det at vide...
- Hvad vil du have? - Jeg vil give dig noget. En gave.
En gave?
Det forstår jeg ikke. Jeg gav jo lånet til First National...
Du behøver ikke forstå det. Hold nu kæft.
Når jeg giver dig den her gave, bliver du dens ejermand, okay?
Okay.
Hvad er der?
Glem det.
- Lige før ville du give mig den. - Bare gå din vej.
Okay. Tusind tak, Christine.
- Du sladrer ikke til min far, vel? - Skrid!
Hvem har fortjent at få den?
DØDSANNONCER
Kan det lade sig gøre?
Sigøjnere velsigner altid deres døde. De giver dem gaver -
- for at behage den afdødes sjæl, for sjælen er udødelig.
Ja, jeg tror godt, du kan give forbandelsen til en, der er gået bort.
Men den forbandede genstand skal gives som en gave.
Jeg stopper den sgu ned i halsen på kællingen. Jeg vil have hævn.
KIRKEGÅRD
Jeg giver den tilbage til dig!
Tag den så!
Tag så det lort!
Tag den!
Det er sidste gang, du flår mit hår af!
Jeg, Christine Brown, -
- giver hermed denne knap som en formel gave -
- til dig, Sylvia Ganush!
Æd den, din so!
Farvel.
Det er hos Christine. Læg en besked.
Christine, det er Jim Jacks. Undskyld, jeg ringer så tidligt, -
- men der er foruroligende nyt om vores ven, Stu Rubin.
Det viser sig, at han stjal din mappe med McPherson-lånet -
- og prøvede at slå en handel af med First National.
Vi ville nok aldrig have fundet ud af det, -
- men så opsøgte han mig og prøvede at hænge dig op på miseren.
Da jeg påpegede nogle huller i hans forklaring, -
- så brast han i gråd.
Ham kommer vi ikke til at se mere til.
Jeg ville bare fortælle dig, at når du møder på mandag, -
- er stillingen som souschef din.
- Godmorgen. - Vi har ikke åbent endnu.
- Jeg skal bare have den frakke. - Vi har ikke åbent.
Min kæreste og jeg skal af sted på en ganske særlig tur. Vær nu sød.
Clay.
Jeg har så meget at fortælle dig.
Jeg vil sige noget først, mens det står helt klart for mig.
Du holdt aldrig op med at tro på mig.
Det skal du have tak for.
Og så er der noget, jeg ikke kunne få mig selv til at indrømme før.
Jeg kunne have givet fru Ganush yderligere henstand, -
- men jeg gjorde det ikke.
Det var min beslutning. Det var forkert af mig.
Du er sådan et godt menneske.
Du er så smuk lige nu.
- Kan du lide min nye frakke? - Ja. Hvad blev der af den gamle?
Jeg smed den rædsel ud.
Det var en skam, for se, hvad jeg har fundet.
Den lå i bilen.
Jeg tænkte, at du måske...
kunne sy den på igen.
Jeg tror, du har min mønt, for kuverterne ligner hinanden.
Hvad er der i vejen, Chris?
Åh gud!
Stop! Åh gud!
Åh gud, nej!
Hjælp!!
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2009