Hei, olen Dori. Kärsin lähimuistin menetyksestä.
- Hyvä! - Sano juuri niin.
Me esitämme nyt toisia lapsia.
- Hei, Dori! - Ohoi!
Leikitäänkö piilosta?
Sopii.
Menemme piiloon. Laske ja tule etsimään.
Selvä, isi.
En ole isi vaan kiva kala, joka tahtoo olla ystäväsi.
- Selvä, isi. - Ei.
- Olen piilossa. - Laske kymmeneen.
Yksi, kaksi, kolme...
Neljä...
Pidän hiekasta. Se on pehmoista.
Äiti, saanko mennä leikkimään?
- Dori! - Leväseni!
Muista pohjavirta.
Meidän täytyy varoa sitä, kulta.
Se laulu, jonka opettelimme.
Virran kun nään, mä sanon sille...
Mennään
Ei, vaan "ei käy". Kokeillaan uudestaan.
Virran kun nään, mä sanon sille...
Tuolla on pohjavirta
Tuollon pohjavirta Tuollon pohjavirta
Hei sä löysit pohjavirran Nyt me nähdään virtaus
- Unohdinko taas? - Et.
- Ei se mitään. - Ei haittaa, leväseni.
Entä jos unohdan teidät? Voisitteko te unohtaa minut?
Emme varmasti.
Emme unohda sinua koskaan, etkä sinäkään unohda meitä.
DORIA ETSIMÄSSÄ
Huhuu!
- Kuulitko tuon? - Minkä?
- Joku huhuili. - En kuullut mitään.
Kuulin kyllä jonkun huhuilevan.
Täällä on paljon kaloja. Se saattoi olla kuka tahansa.
- Huhuu! - Tuolla.
- Missä? - Tuolla noin.
- Minne katson? - Tuonne!
- Ai. - Huhuu!
- Voi sentään, se on lapsi.
- Hei, muksu, olemme täällä. - Hei.
Hei, olen Dori. Voisitteko auttaa minua?
Hei, Dori. Oletko eksynyt?
Missä vanhempasi ovat?
En muista.
No, katsotaanpa. Onko joku näistä vanhempasi?
Hei, olen Dori. Voisitteko auttaa minua?
Kulta, sanoit sen jo.
Sanoinko?
Anteeksi. Kärsin lähimuistin menetyksestä.
- Voi kauhea. - Lähimuistin menetyksestä?
Odota tässä hetki, nuppuseni.
- Stan. - Mitä?
Mitä teemme? Raukka on eksynyt.
- En tiedä. - On tehtävä jotain.
- Hän ei muista mitään. - Hän saattoi tulla mistä vain.
Olet tänään aivan hyödytön. Dori, kultaseni. Mitäs jos...
Hän lähti. Huono juttu.
Dori!
Olen Dori. Eksyin perheestäni. Voisitteko auttaa?
Olen Dori. Kärsin lähimuistin menetyksestä.
Senkun uidaan Senkun uidaan
Senkun uidaan, uidaan Mitä me tehdään?
Hei. Eksyin perheestäni. Voisitteko auttaa?
Missä näit heidät viimeksi?
Se onkin hassu juttu. En muista.
Voi pientä. Haluatko uida kanssamme?
Tuo oli päivän kivoin ehdotus. Kai. En muista.
Kiitos vain, mutta etsin erästä henkilöä.
En muista. En muista.
Hei, olen Dori. Sanoinko ikävästi?
Se oli vitsi. No, älkää sitten tulko takaisin.
Olin etsimässä jotain ja... Ai, olette treffeillä. Mukavaa iltaa.
Toivottavasti löydät etsimäsi.
Samat sanat. Satutko tietämään, mitä etsin?
Anteeksi.
Anteeksi. Hengataan joskus toiste. Ethän vierasta, vieras.
Valkoinen vene! Se vei poikani! Auttakaa minua!
Varo!
Anteeksi! Oletko kunnossa?
- Hän on poissa. - Äläs nyt.
- Hän on poissa. - Ei hätää.
- Poissa. - Kyllä se siitä.
Hänet siepattiin. Täytyy löytää se vene.
Venekö? Minä näin yhden.
- Näitkö? - Se meni tuonne. Seuraa minua.
Kiitos! Kiitos hirveästi!
Vuoden kuluttua
Klaus, piñata meinaa pudota.
Anna räikkäavain, niin korjaan sen.
Hei, Marlin.
Kuulkaa, olin juuri...
Ei ole vielä aika nousta. Mene takaisin vuoteeseen.
Ja muista, että merivuokko polttaa.
Ai niin, anteeksi. Takaisin vuoteeseen.
Hei, Marlin.
Takaisin vuoteeseen! Helppo juttu. Vuode, takaisin sinne.
Hei, Marlin.
Hereillä ollaan. Uusi päivä alkaa.
- Etsimme jotakuta. - Nemoa.
Aivan. Muistan sen kuin eilisen.
En tosin oikein muista eilistä.
Sanoisin, että reissun pelottavin osuus olivat ne neljä haikalaa.
Niitähän oli kolme.
Ei, ihan varmasti neljä.
Puhuit viimeksi kolmesta.
Poikaseni, kumpi meistä kulki meren poikki?
Nemohan se oli. Meidän piti mennä meren poikki -
häntä etsimään. Hän meni ensin.
Niinhän se taisi olla.
Kas, tulittehan te! Myöhästyitte melkein opintoretkeltä.
Tykkään opintoretkistä. Minne menemme?
- Sinun piti kertoa. - Kerroinkin.
- Dori. - Niin?
Herra Rauskulla on liian monta kalaa vahdittavana.
On parasta, ettet ole tänään luokan mukana.
Minkä takia?
No, sinullahan on joskus muistiongelmia.
Se on ainoa asia, jonka muistan.
Et voi sille mitään, että lähdet joskus harhailemaan.
Herra Rausku ei ehdi huolehtimaan harhailevista kaloista.
Hänellä ei ole tarpeeksi apulaisia.
Miesparka. Liikaa töitä.
- Ymmärrät siis. - Täysin.
Hyvä.
Hän haluaa minut kouluavustajaksi.
Ei ihan niinkään.
Olen otettu. En ole koskaan ollut kouluavustajana.
Herra Rausku, saitte avustajan.
Jaahas. Oukki doukki.
No niin, lapset.
Tänään se tapahtuu.
Lähdemme retkelle katsomaan rauskujen vaellusta.
Rauskujen vaellusta.
Tietääkö kukaan, miksi me vaellamme?
Nämä jutut pitää osata.
Vaelluksen aikana palataan takaisin...
- Vuoteeseen! - Kyllä!
Ei.
- Hiekkaan! - Ei, vaan kotiin.
- Kotiin. - Mistä olet tullut.
Mistä olet tullut.
Kertokaa, mistä tulette.
- Asun ison kiven vieressä. - Minä kolmen koralliluolan päässä.
Minun kotini on levän peitossa.
Missä sinä vartuit, Dori?
Minäkö? En tiedä.
Perheeni. Missä he ovat?
Voinko olla avuksi?
Anteeksi. Unohdinko taas? Kärsin katsokaas...
Lähimuistin menetyksestä.
Miten sitten muistat perheesi?
Hyvä kysymys. Muistan joitakin asioita,
jotka käyvät järkeen. Kuten se, että minulla on perhe.
Tiedän sen, koska jostainhan minä olen tullut.
Kaikilla on perhe.
En muista nimiä tai ulkonäköä -
enkä ehkä löydä heitä koskaan, mutta...
- Mistä puhuimme? - Äideistä ja isistä.
Aivan niin.
Miksi puhumme äideistä ja isistä?
Ahaa, sellainen tunti. Miksi minä?
Näytätte melko nuorilta, mutta olkoon.
Kun kaksi kalaa rakastaa toisiaan...
Lopetetaan tähän.
Kyytiin, retkeilijät. Luikautan vaelluslaulun.
Oi muutto, oi muutto On vaellusta vaan se
Kun luonto kalat kutsuu Näin paikkaa vaihtamaan
On biologiaa vain...
Minne kaikki joutui? Mä oon ihan yksin, ai tuolla ne on
Plus tai miinus neljä astetta auringon aseman mukaan
Älkää menkö reunalle.
Kuulitteko? Pysykää kaukana.
- Nyt on liian kaukana. - Liian kaukana.
Takaisin.
- Kuunnelkaa, joka iikka. - Kuunnelkaa!
- Kun rauskut menevät tästä... - Rauskut menevät.
Mitä meidän pitää varoa?
Mitä pitää varoa?
- Pohjavirtaa! - Aivan.
Aivan. Pohja... virtaa?
Rauskujen liikkeet saavat kovan virtauksen aikaan.
Jos ette varo, saatatte joutua...
Miten rauskut tietävät, minne mennä?
Vaistonsa avulla.
Se on sisimmästä nouseva tuttu ääni, jota on pakko kuunnella.
Se on kuin laulu, jonka on aina osannut. Kuulen nyt omani.
Uiden matkataan Meit' vaisto johdattaa
Kohti kotia se meidät kilvan kannustaa
Näin matkaa teen
On rauskuilla taas Aika kauas matkustaa
Tää raskas taival lie Mut kotihin se vie
Näin matkaa teen
Uiden matkataan Meit' vaisto johdattaa
Kohti kotia se meidät kilvan kannustaa
Virtauksen nähdessämme sanomme...
Dori!
- Onko hän kuollut? - Ei ole.
- Voi juku. - Tehkää tilaa.
Morronlahden helmi, Kalifornia.
Morronlahden helmi, Kalifornia?
Muistin jotain, joten...
Muistin jotain!
Muistin oikeasti jotain tärkeää!
Tärkeääkö? Mitä?
En ole enää ihan varma, mutta tunnen sen yhä.
Kiitos, herra Rausku.
Yritä nyt muistaa. Älä ole tuollainen dori, Dori.
En tiedä. Hetkinen.
- No nyt! - Muistatko jotain?
En muista. Se oli jotain...
Ai niin, se oli jotain...
Morronlahden helmi, Kalifornia.
Perheeni! Muistan perheeni!
He ovat tuolla jossain. Täytyy löytää heidät.
Auttakaa minua. Hei, kaverit.
Missä te olette?
- Dori! - Huhuu!
- Dori! - Minne katositte?
- Itse katosit. - Muistin vanhempani.
Mitä muistit?
Muistin äitini ja isäni.
Minulla on perhe. He eivät tiedä, missä olen. Mennään.
Tämä on aivan järjetöntä. Minne muka lähdet?
Sinne Itämeren helyyn.
- Morronlahden helmeen Kaliforniassa. - Aivan!
Kalifornia on valtameren toisella puolella.
Matkaan siis.
Miksi aina, kun olemme tämän riutan reunalla,
joku yrittää lähteä? Nautitaan kerrankin näköalasta.
Puhut näköalasta, vaikka muistin juuri perheeni.
Merimatkailu saa riittää. Se on nyt mennyttä elämää.
Matkustamisen idea on siinä,
- ettei tarvitse matkustaa toiste. - Haluan...
- Dori... - Kuuntele.
Tiedän vain, että ikävöin heitä.
Ikävöin kovasti. Se on uusi tunne minulle.
Tiedätkö, miltä se tuntuu?
Tiedän kyllä.
En halua unohtaa tätä. Perheeni on tuolla jossain.
Ole kiltti. En löydä heitä yksin.
Minä unohdan. Auta minua löytämään perheeni.
Isä, sinähän voit viedä meidät meren poikki.
En.
Mutta tiedän erään tyypin.
Mäheetä! Mäheetä!
Sairasta.
Aivan. Sairaan mahtavaa.
Minulla tulee oksennus.
Kalifornian merivirta röykyttää mahtavasti.
Nyt surffataan!
Jos aiot laatata,
laattaa kilpeni perästä niin pitkälle kuin voit.
Sitä sanotaan "kalojen ruokinnaksi".
Näin on, Tyrsky!
Etsimme vanhempiani Atlantin korusta, vai oliko se...
- Morronlahden helmestä. - Aivan!
Miten löydät vanhempasi?
Muistatko, miltä he näyttävät?
Muistaminen on minulle uusi juttu,
mutta uskoisin, että he ovat pääasiassa sinisiä tai vähän keltaisia.
Kuulostaa järkevältä.
Uskon tunnistavani heidät, kun kohtaamme. Olemme perhettä.
Meren halki matkaaminen on sellainen asia,
joka kuuluisi tehdä vain kerran.
Kalifornian Morronlahti lähestyy.
Mennään etsimään perhettäni!
Mentiin!
- Anna mennä, isä. - Älä tuupi, Nemo.
Heippa, sinisintti! Toivottavasti löydät vanhempasi.
Ja onnea "kalojen ruokintaan".
Myöhäistä. Ruokittu on.
Tämä tuntuu tutulta. Äiti! Isä!
Älä, Dori. Odota.
Äiti! Isä!
Älä kilju. Luuletko, että vanhempasi -
ovat täällä odottamassa sinua?
En tiedä, mutta pian se selviää.
- Huuda kovempaa. - Äiti! Isä!
- Hys! - Mikä tuo oli?
Olen kuullut tuon ennenkin. Muistan, kun joku sanoi "hys".
Niinpä. Minä sanoin niin juuri äsken.
Oletteko nähneet äitiäni ja isääni?
Heidän nimensä ovat Jenni ja Sauli.
Jenni ja Sauli.
Jenni ja mikä?
Heidän nimensä. Vanhempani ovat Jenni ja Sauli.
- Odota! - Jenni!
Laaditaan ensin suunnitelma.
Jenni! Sauli!
- Oletteko hulluja? - Anteeksi. Hän innostui.
- Jenni! Sauli! - Ole hetki hiljaa.
Vieraalla seudulla -
ei kannata herättää huomiota.
Et tajua. Muistin vanhempieni nimet. Jenni! Sauli!
Ravut ovat täkäläisiä. Minusta tuntuu, että he hyssyttelevät,
jotta et herättäisi jotakin vaarallista.
Ai jotain, jolla on yksi iso silmä,
lonkerot ja suuvärkki?
Aika tarkka kuvaus, mutta jotain sellaista.
Ei kannata ylipäätään...
Voi sentään.
Pikku erehdys. Me lähdemme tästä. Jätä meidät eloon,
niin palvomme sinua ja rakennamme... Tykkäätkö monumenteista?
Uikaa henkenne edestä!
Nemo!
- Nemo! - Isä!
Ei!
Pidä tiukasti kiinni minusta!
Isä!
Ei!
Hidasta, Dori. Meitä ei enää jahdata.
Oletko varma?
Jenni ja Sauli.
Muistin juuri nimet! Jatketaan matkaa. Olemme lähellä.
Sattuiko sinuun?
Voi sentään! Nemo, oletko kunnossa? Mitä tapahtui?
- Ei nyt. - Voi ei.
- Nemo... - Olen kunnossa.
Olen pahoillani.
Voi sentään! Nemo, oletko kunnossa?
Anna olla. Olet tehnyt tarpeeksi.
Olenko? Voin korjata asian. Käyn hakemassa apua.
Kuule, mene tuonne odottamaan.
Odottamaan ja unohtamaan. Olet hyvä siinä.
Totta. En tiedä, miksi kuvittelin pystyväni tähän.
En pysty löytämään perhettäni. Anteeksi. Korvaan tämän.
- Olen kunnossa. - Haen apua.
Pystyn siihen. Ei hätää, Nemo.
Huhuu! Kuuleeko kukaan?
Onko täällä ketään?
Hei.
- Hei. - Olen Sigourney Weaver.
Hei, Sigourney. Tarvitsen apuasi.
Liittykää seuraamme...
Selvä, kiva.
...kun tutkimme Tyynenmeren ihmeitä -
ja sen suurenmoista elämää.
Näette majesteettisen maitovalaan.
Sigourney Weaver, missä olet?
Siinähän sinä olet!
Löysin apua. Sigourney Weaver kertoo, missä olemme.
Varo!
- Katso. - Meriluontoa ei kunnioiteta yhtään.
- Marlin! Nemo! - Dori!
Ei taas!
Viedään se tarkkailtavaksi.
Dori!
Älä pelkää! Löydämme sinut!
Tervetuloa Merieläinpuistoon,
jonka tavoitteena on eläinten pelastus, kuntoutus ja vapautus.
Marlin? Nemo?
Huhuu! Voisitko sinä auttaa minua?
Minäkö auttaisin sinua?
Mitä ihmettä? Apua!
Valmista tuli.
Lopeta. Olet tutkija. Tästä on jo puhuttu.
Älä nyt. Vähän hupia.
Voi pojat. Kyllä tämä tästä. Täytyy vain päästä pois täältä ja...
Pidä itsesi kasassa.
Kaikki on hyvin. Ajattele positiivisesti.
Hei, sinä.
Hyrrä.
Taivaan kiitos. Hei vain, olen Dori.
Hank. Kuinka kipeä olet?
Olenko kipeä?
Siksihän olet karanteenissa.
Kauanko elän? Täytyy löytää perheeni.
Älä heittäydy hysteeriseksi. Voi ei.
Mitä nyt? Mitä tapahtui? Mikä tuo on?
Tuo tietää huonoa.
Se on kuljetusmerkki kaloille, jotka eivät pärjää täällä.
Sellaiset siirretään pysyvästi akvaarioon -
Clevelandiin.
Täällä olevat kalat palautetaan mereen. Clevelandiin viedyt jäävät sinne.
Clevelandiinko? En voi lähteä sinne.
Täytyy mennä Morronlahden helmeen etsimään perhettäni.
Se on tämä Merieläinpuisto.
Morronlahden helmi, Kalifornia. Olet perillä.
Olenko siis täältä kotoisin? Menen etsimään vanhempiani.
Mistä altaasta olet?
Olenko altaasta? Mistä? Täytyy mennä sinne.
Se on vaikeaa.
Ellei sitten... Ei se onnistu. Hullu idea.
Kerro pois. Minua ei hulluus haittaa.
Ei varmaan. No, tiedän yhden keinon,
jolla voit löytää perheesi. Vien vain...
Hyvä, vie minut heidän luokseen. Miksen itse keksinyt?
Ei, vaan jos vien sinulta merkkisi,
pääsen tilallesi kuljetusautoon, ja sinä voit palata sisälle -
etsimään perhettäsi. Anna vain merkkisi minulle.
Mikä merkki? Evässäni on merkki!
Miten voit unohtaa sen?
Anteeksi. Kärsin lähimuistin menetyksestä.
Etkö muista, mistä puhuimme?
Ei hajuakaan. Mistä?
Aioit antaa merkkisi minulle.
Se on aika kiva. Miksi haluat sen?
Jotta pääsen...
Jotta pääsen Clevelandiin.
Kuulemma hyvä paikka. Miksi haluat sinne?
Jos jään tänne, minut palautetaan mereen.
Minulla on ikäviä muistoja sieltä.
Haluan elää yksin lasilaatikossa.
En muuta. Joten merkki tänne!
Älä koske merkkiini!
Kuule.
En ole töissä täällä. Minulla ei ole paikan karttaa.
Kartta! Hyvä idea.
Vie minut kartan luo, niin selvitän, missä vanhempani ovat.
Hyvä on. Jos järjestän sinut perheesi luo, annatko...
Minulla ei ole juuri mitään. Kävisikö tämä merkki?
Hyvä idea.
Sanoinko tosiaan niin?
"Mene tuonne odottamaan ja unohtamaan. Olet hyvä siinä."
- Sanoit. - Ihan tosi?
Sanoit niin, Dori ui pintaan,
ja hänet vei joku...
Ei tarvitse toistaa.
Kysyin vain, koska jos sanoin niin...
En ole ihan varma, sanoinko, mutta sehän oli kohteliaisuus.
Pyysin odottamaan ja sanoin: "Olet hyvä siinä."
Joten... On minun syytäni,
että hänet siepattiin ja vietiin tähän paikkaan.
Mitä jos se on ravintola?
Hei, te siellä. Naamat umpeen!
Me yritämme nukkua. Keskeytitte lempiuneni.
Senkö, jossa makaat tällä kivellä?
- Niin. - Se on hyvä.
- Eikö olekin? - Parhaita.
- Anteeksi, me yritämme... - Poika!
Nuo ovat merileijonia, petoja.
Ne hyökkäävät yhtäkkiä.
Ne eivät näytä kovin ketteriltä.
Se on hämäystä.
Pysy takanani. Minä hoidan puhumisen.
Anteeksi. Ystävämme on kadonnut. Onko tuo ravintola?
Ei se mikään ravintola ole. Kaverillasi ei ole mitään hätää.
- Eikö? - Se on kalasairaala.
Kuten Sigourney Weaver sanoo: pelastus, kuntoutus, vapautus.
Hän palaa pian. Meillä on kokemusta.
- Loistulehdus. - Anemia.
Pääsimme vapaaksi hoidon jälkeen.
Taivaan kiitos.
Ei mitään hätää. Älä turhaan stres...
- Gerald, pois kiveltä! - Antaa heittää!
- Tiedät, ettet saa tulla! - Pois, pois!
Älä turhaan stressaa. Tuo paikka on Merieläinpuisto.
Morronlahden helmi, Kalifornia.
Dori oli oikeassa. Hän osaa muutakin kuin unohtaa.
Kiitos vain muistutuksesta.
Miten pääsemme sisään?
Haluatteko puistoon?
Epätoivoisesti. Ystävämme on siellä yksin -
ja peloissaan. Hän ei tiedä, mitä tehdä.
Tiedämme reitin.
Tiedättekö?
- Mitä he tekevät? - En tiedä. Kuulostaa pahalta.
- Olemmeko perillä? - Ole hiljempaa.
Onpa hyvä, että löysin sinut. Se oli kuin kohtalo.
Sanon miljoonannen kerran, ettei se kohtalo ollut.
Puhuinko jo kohtalosta? Anteeksi.
Minua jännittää, koska tapaan vanhempani.
En ole nähnyt heitä aikoihin. En tiedä milloin.
- Kärsin näet lähimuistin... - Menetyksestä.
Ei puhuta enää.
En pidä jutustelusta. "Mitä kuuluu? Hyvää."
"Entä sinulle? Hyvää kuuluu." Tuskinpa vain.
Hyvää, entä sinulle?
- Katso, kartta! - Hys!
Selvitä siitä, missä vanhempasi asuvat,
niin pääsen Clevelandiin. Onko selvä?
Miten se alku meni?
Onko mustekala kadonnut taas?
Tosi monta allasta.
Eihän puistoa ehdi kiertää päivässä.
- Valitse joku! - Selvä.
Käske kaikkien etsiä sitä.
Mustekala piti vapauttaa tänään mereen.
En tietenkään ole nähnyt sitä. Löytäisin sen, jos etsisin.
Hank, siinähän sinä olet.
- Vauhtia. - Selvä.
Se alkaa L: llä. Lapsille.
Ei lapsia! Ne käyvät kiinni.
En menetä toista lonkeroa takiasi.
Oletko menettänyt lonkeron? Et ole enää mustekala.
Olet seitsenlonkero.
En muista, mutta osaan laskea.
- Vauhtia! - Hyvä on.
Matkalla... Kas, simpukoita.
Kas, simpukoita! Isi, tässä sinulle yksi.
Hienoa, Dori. Löysit taas yhden.
- Löysinkö? - Kyllä vain.
Alat oppia.
Katsokaa, simpukoita!
- Minä asun tuolla. - Aivan niin.
- Tykkään simpukoista. - Totta, kultaseni.
Löytäisitkö vielä yhden simpukan?
Violetit ovat lemppareitani.
Selvä on, äiti.
Äiti. Violetti simpukka. Kodissani oli violetti simpukka!
Entä sitten? Niitä on joka toisessa altaassa.
Et ymmärrä. Muistan äitini.
Hän piti violeteista simpukoista ja kikatti hauskasti.
Isä oli tosi kiltti.
Jäämme kiinni hourailusi takia.
Tuntuuko vielä kohtalolta?
- Etsitään vanhempani! - Vaiti!
Keskus, täällä Carol.
Taisin löytää kadonneen mustekalan.
- Katso nyt! - Anteeksi.
Tästä ei enää pahene.
"Destiny" eli kohtalo.
Sain aavistuksen. Mennään sankoon.
- Lopeta. - Siinä lukee "kohtalo" ja...
- Ei! - Mennään sankoon.
- En tule sankoon. - Tällä tavalla. Sankoon, heippa.
Olen etsimässä perhettäni. Ai, hyvä idea. Leikitään kuollutta.
Pakko räpäyttää silmiä. Miten jaksatte pitää niitä auki?
Kaverit. Hetkinen.
Seuraava vieraamme on asunut täällä kauan.
Se on valashai nimeltä Destiny.
Destiny? Niinkö?
Se on erittäin likinäköinen, ja sen on vaikea -
liikkua ympäristössään. Tässä se tuleekin.
Destiny. Olet siis kala.
Hetkinen. Mitä?
Hei vain. Voisitko auttaa...
Hyvä on, tulen mukaasi.
- Anteeksi. - Puhuuko tuo sininen möykky?
- Auttaisitko? Olen kadottanut perheeni. - Kadottanut?
Se on pitkä juttu,
enkä oikeastaan muista sitä.
Voi, miten surullista.
En ole häävi uimari. Minulla on huono näkö.
Uit hienosti.
En ole nähnyt yhdenkään kalan uivan noin.
Kiitos.
Ei kestä.
Hetkinen. Sano uudestaan.
Ei kestä.
- Dori? - Niin.
- Dori! - Niin.
- Olimme ystäviä! - Eikä!
- Minä tässä, Destiny. - Tunnetko minut?
Tietysti! Juttelimme pieninä putkien kautta.
- Olimme putkikamuja! - Niinkö?
- Olet tosi nätti. - Tiedät siis, mistä olen kotoisin?
Olet Avomerialtaasta.
Avomerialtaasta?
Vanhempani ovat siis siellä. Voitko viedä minut sinne?
Valaan on hankala liikkua täällä.
Voisitteko olla hiljempaa? Päätäni särkee.
- Kuka tuo on? - Naapurini Bailey.
Hän tuli tänne päävamman takia.
Tiedän, että puhut minusta.
Kaikupaikannus ei muka toimi, mutta kuulin -
lääkärien sanovan, että hän on kunnossa.
Kuulen joka sanan.
Mikä kaikupaikannus?
Baileyn päästä lähtee signaali, jonka kaiun avulla -
hän näkee kauas. Hänen pitää kuulemma vielä "toipua".
Tiedän, että puhut minusta. Kaikupaikannukseni ei tosiaan toimi.
En jaksa enää jauhaa tästä.
Löin pääni pahasti. Katso nyt tätä turvotusta!
Sinulla kuuluu olla iso pää. Olet maitovalas.
Kaikupaikannus. Kuin maailman tehokkaimmat silmälasit?
- Mitä? - Mitkä lasit?
Sanotaan "huu", ja sitten näkee. Mistä tiedän sen?
Mielenkiintoista.
Siinähän sinä olet. Olemme nyt sujut.
Vein sinut kartan luo. Merkki tänne!
Tiedän, missä vanhempani ovat.
Mikä sen paikan nimi oli? Avoauto?
Avomeri.
Avomeri! Tiedän, missä se on.
Allas on aivan... yksi lysti minulle.
Äläs nyt.
Avomerialtaaseen pääsee putkien kautta.
- Hieno homma. - Putkien kautta?
Kahdesti vasempaan ja sitten suoraan.
Paljon ohjeita. Kuulitko sinä tuon, Hank?
- Kuulin. - Hyvä. Mennään.
En mahdu sinne. Sinun on mentävä yksin.
Se on... En voi, koska olen huono suunnistamaan.
Sepä harmi. Sovittu mikä sovittu. Halusit löytää vanhempasi.
Tiedät, miten pääset sinne. Merkki tänne!
En voi mennä yksin. Unohdan, minne olen menossa.
- Se ei ole minun murheeni. Merkki! - En voi mennä tuonne.
- Valitan. Ei ole muuta keinoa. - Ei ole muuta keinoa.
- Eipäs hätäillä.
Elämä ei ole aina helppoa, vai mitä, Sauli?
Aivan. Jos jokin tuntuu liian vaikealta, kannattaa luovuttaa.
- Sauli! - Vitsi.
Se oli vitsi. Varokaa vitsailijaa.
Vai niin.
Näetkö, leväseni? Aina löytyy toinen keino.
Kiitos, isä.
Kiitos, isä. Ei. Isäni mukaan aina on toinen keino.
- Mitä? Ei ole. - Avomeri.
Avomeri. Se taitaa olla tuo rakennus tuolla.
Tuo muodoton ja pyöreä kuin Baileyn pää.
- Mitä? - Aina on toinen keino.
Tuolla! Seuratkaa minua! Keksin, miten pääsemme avohoitoon.
- Avomereen. - Aivan.
Tajuattehan, etten voi uida tuonne?
En ymmärrä, miten pääsemme sisään tällä konstilla. Mitä te yritätte?
Kutsumme häntä tänne.
Ketä te kutsutte?
Hemmot, tässä on Becky.
Lentäen? Ei onnistu.
Kiittäkää häntä. Olette olleet mahtavia.
Mutta pääseekö sisälle toisella konstilla, vaikkapa uimalla?
Se on vahvuutemme.
Ystäväsi on varmaan karanteenissa.
Sairaat kalat viedään sinne.
Ja sinne pääsee vain Beckyn avulla.
Hei. Auts! Älä noki. Se sattuu.
Hän taitaa pitää sinusta.
Becky, muru. Nämä symppikset kalat haluavat karanteeniin.
Ehtisitkö tänään?
Sopiiko se aikatauluusi?
Hän ei ymmärrä puhettani.
Sinun täytyy leimautua häneen.
- Mitä? - Leimautua.
Katso silmiin ja sano "uuruu", niin teillä synkkaa heti.
- Katso häntä silmiin. - Aivan.
Keksitään toinen suunnitelma,
jossa emme poistu vedestä ja apurimme on järjissään.
Nimittäin tuo lintu... Hän on väärä lintu!
Selvä. Ja sillä välin Dori unohtaa meidät.
Kuten sanoit, hän on hyvä siinä.
Olkoon.
Katson siis silmiin. Kumpaan?
Ihan kumpaan haluat.
Becky.
Hieno homma.
Miten Becky kantaa meitä?
Ai niin. Melkein unohdin. Gerald!
Tules tänne, poju.
Anna sankosi, niin saat istua kivellä.
Lupaamme ja vannomme.
Sillä tavalla. Räpiköi tänne.
Alahan tulla.
Sillä tavalla.
Varo, ettei pyrstö naarmuunnu.
Kiitos kovasti.
Tervetuloa viettämään hetki kivellä.
Eikö olekin mukava?
- Aika loppui. Pois, pois! - Pois, pois!
Tämä on kahelia. Miksi suostun aina järjettömyyksiin?
Onnea matkaan.
Kun sanon, annat...
Merkin isolla loiskautuksella.
Merkistäni. Ei vielä. Ei vielä.
- Nytkö? - Destinyn pitää antaa ensin merkki.
Kuule. En tajua, miksi teet tämän.
Kuinka niin?
Näet vaivaa löytääksesi lisää kaloja.
Jos minä kärsisin muistinmenetyksestä,
uisin aavalle ja unohtaisin kaiken.
Haluan löytää perheeni.
Minä en halua ketään murheekseni.
Olet onnekas. Ei muistoja, ei ongelmia.
Ei muistoja, ei ongelmia.
Ei vielä. Eikä vielä.
Ei tarvitse hokea tuota.
Anna merkki, kun on aika.
Selvä. No nyt... Odota!
Oletko aivan tosissasi?
- Lasken kolmeen. - Älä. Sano "nyt".
Nyt! Antaa mennä!
- Katsos tuota! - Merkki.
Äkkiä! Merkki tuli!
Muistathan, että Destiny neuvoi seuraamaan viittoja Avomerialtaalle.
En näe mitään. Sinun pitää etsiä niitä.
Selvä. Seurataan viittoja Avomerialtaaseen.
Toistan sitä, sopiiko?
Seurataan viittoja Avomerialtaaseen.
Oikeaan! Seurataan viittoja Avomerialtaaseen.
Vasempaan!
- Seurataan... - Ja varotaan ihmisiä.
Etenkin lapsia. En halua, että minuun kosketaan.
Älä sekoita!
Voi pientä. Minä autan. Tässä...
Herttinen.
Mihin suuntaan?
Anteeksi. Minun piti etsiä...
Ruuruu, Becky. Jätä meidät jonnekin.
Odota, isä. Hän etsii laskeutumispaikkaa.
Hän on aivan käkenä. Hän ei edes tiedä, minne katsoa.
Becky, mitä sinä teet?
Olin siis menossa jonnekin, mutta minne?
Mihin suuntaan? Näkyykö viittoja?
Syynään koko ajan. Se liittyi jotenkin perheeseeni.
"Maailman tehokkaimmat..."
Tuttu juttu. Mistä tiedän sen? Sekin on muisto.
Hank, tuohon suuntaan! Vasempaan.
Hän ei kuule sinua.
Uusi suunnitelma. Mennään lähemmäs Beckyä, jotta hän kuulee.
Sankoa ei kannata liikuttaa.
Becky on hukassa, ellen auta.
Luota häneen.
Ai luota? Jotta hän ehtii unohtaa meidät lopullisesti?
- Minä luotan Beckyyn. - Beckyyn, joka syö kuppia!
LAHJAKAUPPA
No, emme sentään ole enää sangossa.
Emmekä karanteenin katolla.
Esitelmä saukonpoikasista alkaa.
Kiitos, Sigourney Weaver. Kuka haluaa kuulla saukoista?
Etsin maailman tehokkaimpia silmälaseja.
Saukkoja!
- Tervetuloa halimaan! - Haluan messiin.
Missä olemme? Olemmeko lähellä Avomerta?
Kyllä kai. En tiedä. Näin toisen viitan.
Minkä toisen?
Maailman tehokkaimmat silmälasit.
Mitä höpiset? Miksi menemme sinne?
Koska muistin sen.
Ei meidän niin pitänyt tehdä.
Nyt riitti. Haaskaat aikaani.
- Älä. - Kuljetusauto lähtee aamulla.
Ei aio jäädä kyydistä. Merkki tänne.
Muistin sen kyltin.
- Entä sitten? - Muistan koko ajan enemmän.
Muistini tuntuu paranevan. Meidän pitäisi...
Muistisi ei toimi. Et muista mitään.
Siksi varmaan kadotit perheesi.
Otetaanpa rauhallisesti. Anna merkki minulle ja...
Et ole kovin mukava mieheksi, jolla on kolme sydäntä.
Ei minulla ole kolmea sydäntä.
- Onpas. - Ei ole.
- Onpas. - Ei.
- On! - Lopeta!
Hauska fakta: mustekalalla on kolme sydäntä.
Kaksi pumppaa verta kiduksiin -
ja kolmas kehoon.
Lystilä
Kolmisydämisen ei pitäisi olla ilkeä.
On ilkeää väittää, että kadotin rakkaani.
KOSKETUSALLAS
En kadottanut heitä!
Hank?
- Handu. - Ei Handu vaan Hank.
- Handu. - Hank K: lla.
- Handut! - Ai handut? Kädet!
Hank?
Sakarani!
Hank!
Missä olet? Voisitko auttaa? Etsin...
Kadotin ystäväni Frankin. Ei vaan...
Pois tontiltani!
Hän on mustekala. Seitsenlonkeroinen.
Hän on seitsenlonkero.
Yksi, kaksi, kolme... Seitsenlonkero! Hän naamioitui!
Ala tulla. Häivytään täältä.
Mitä sinä teet?
Hank! Mikä suunnitelma on?
Se, että jään tänne ikiajoiksi.
Hyvä suunnitelma.
Olen pahoillani. En muista oikein.
- Kulta. - Varovasti, leväseni.
Katso eteesi.
Olen pahoillani, etten muista oikein.
Voi kulta, ei sinun tarvitse olla pahoillasi siitä.
Tiedätkö, mitä sinun pitää tehdä? Sen kuin uit vain.
Aivan.
Muistat sen varmasti,
kun laulamme siitä laulun.
Senkun uidaan Senkun uidaan
Uippadi uidaan
Mitähän me tehdään? Nyt ui
Ui, ui Nyt ui
- Nyt ui - Ja ui
Vanhempani opettivat sen laulun! Lauloimme sitä yhdessä.
Luulin keksineeni sen itse!
- Minkä laulun? - Senkun uidaan.
Meidän pitää vain uida.
Ei missään nimessä! Täällä on vaarallista liikkua.
Sinua pelottaa, mutta et saa luovuttaa.
Seuraa minua.
Senkun uidaan Senkun uidaan
Äiti teki laulun mulle
Nyt se auttaa meidät pois
Laula kanssani.
Olen tulossa, äiti ja isä!
- Ei hätää. - Seis!
- Mitä? - Kääntykää takaisin!
Kääntykää takaisin!
Te menette kohti Tökkimispoukamaa.
- Tökkimispoukamaa? - Varokaa!
Lopeta!
Mitä tämä on?
Anteeksi.
Sitä sattuu kaikille. Ei sitä tarvitse hävetä.
Hank? Siinähän sinä olet.
Järjestit meidät pois sieltä.
Niinpäs tein.
Järjestin meidät pois sieltä.
Oikeastaan myös järjestit meidät sinne,
mutta en tiedä, olisimmeko päässeet tänne muuten.
KAIKUPAIKANNUS
MAAILMAN TEHOKKAIMMAT SILMÄLASIT
Kaikupaikannus!
Maailman tehokkaimmat silmälasit. Löysimme sen!
Ei, vaan löysit tuon.
Tervetuloa Avomerialtaalle.
Koti.
Lopeta. Hän ei tule takaisin.
Saattaa tullakin.
Sait hänet uskomaan, ettei hän onnistuisi.
Et taida puhua Beckystä.
Minulla on Doria ikävä.
Minulla myös.
Olen tosi huolissani hänestä.
Hän saa olla meistä huolissaan.
Hän tietäisi, mitä tehdä, jos olisi täällä.
En tajua sitä kykyä.
Hän ei tajua itsekään. Hän vain toimii.
Mietitäänpä.
Mitä Dori tekisi?
Aivan! Mitä Dori tekisi?
Hän kartoittaisi tilanteen, tekisi arvion,
analysoisi vaihtoehdot...
Tuo on "mitä Marlin tekisi".
Totta, minä tekisin niin. Dori ei edes miettisi.
Hän tarttuisi siihen, mikä osuu silmään ja...
Dori toimisi.
Tartu minuun.
Tämä toimii!
Hauko henkeä.
- Oletko kunnossa? - Olen. Mitä Dori tekisi nyt?
Kuka Dori?
Voi pojat. Onpa mukava nähdä sinut.
Minutko? Mukava nähdä teidät!
Minulla ei ole ollut vuosiin juttukaveria.
Vuosiinko?
Emme voi jäädä pitkäksi aikaa, koska...
Mikä kiire teillä on? Juurihan tulitte.
Jääkää toviksi. Kertokaa itsestänne.
Mieluusti, mutta poikani ja minun täytyy mennä karanteeniin.
- Poika on hieno asia. - Onhan se.
Itselläni ei ole perhettä. Tapailin kivaa kampasimpukkaa.
- Kiintoisaa. - Mutta niillä on silmät,
ja hän katseli toisia. Vitsi!
Ei se, että kampasimpukoilla on silmät.
Ne näkevät sieluun ja särkevät sydämen.
Voi, Siru! Miksi?
Mitä Dori tekisi nyt?
Tulkaa tutustumaan Avomeren mysteereihin.
- Seuraa minua. - Olet mukissa.
Ai niin. Minä seuraan sinua.
PINTAELÄIMET
- Odota. - Mustekalalla on kolme sydäntä.
Hauska fakta.
Olemme perillä. Se onnistui.
No, jäähyväisten aika. Minun täytyy ehtiä autoon.
Odota. Aioin antaa sinulle jotain.
- Merkin. - Merkin, just.
Minusta tuntuu, että jäät mieleeni.
Unohdat minut yhdellä sydämenlyönnillä.
Kolmella.
Minä en kyllä unohda sinua.
Vanhempani ovat tuolla.
Pärjäätkö sinä?
Olen valmis.
Niin taidat olla.
Missä he ovat?
Anteeksi. Hei. Oletteko nähneet äitiä ja isää ilman minua?
Anteeksi. Oletteko nähneet pariskuntaa, vanhaa, niin kuin te?
Tai ei niin kuin te. Vielä vanhempia. Selvä, heippa.
Tiedätkö ketään, joka kadotti lapsensa kauan sitten?
En tiedä, miten kauan sitten. Ai, sinulla on kiire.
- Katsohan eteesi. - Anteeksi.
Tavoitteemme on, että jokainen pelastettu ja hoidettu eläin -
palaa lopulta oikeaan kotiinsa.
Simpukoita.
Kas näin. Jos joskus eksyt...
Seuraa simpukoita.
Hei, simpukoita!
Seuraa simpukoita.
- Minä asun tuolla. - Aivan niin.
Kotini. Tuo on minun kotini!
Äiti! Isä!
No niin, leväseni. Laske kymmeneen.
Yksi, kaksi, kolme...
Neljä...
Ei kestä.
Kenen kanssa puhut?
Putkikamuni Destinyn.
Äiti? Isä?
Äiti pitää violeteista simpukoista.
- Äiti? - Miten hänen käy?
Äläs nyt, Jenni.
Älä itke, äiti.
Pärjääköhän hän yksinään?
Voi, kulta. Hyvin hänen käy.
Äiti pitää violeteista simpukoista.
Dori!
- Dori! - Äiti?
- Dori! - Äiti! Isä!
Vanhempani...
Kadotin heidät.
Se oli minun syytäni.
Missä merkkisi on?
Sinulla ei ole merkkiä. Siksikö et ole karanteenissa?
- Karanteenissa? - Niin.
Palettivälskärit vietiin sinne. Eikö niin, Bill?
Kyllä. Ne saavat oman altaan Clevelandista.
Kuljetus lähtee heti aamulla. Varmaan kivaa.
Mitä? Ovatko vanhempani karanteenissa?
Siirretäänkö heidät Clevelandiin? Juurihan minä tulin!
He eivät tiedä, että olen täällä.
Karanteeniin on helppo päästä.
Mene putkien läpi, muru.
En pysty.
- Miksi? - Unohdan, minne olen menossa.
Eikä siellä ole ketään auttamassa.
- Joudut kai jäämään tänne. - Tuosta ei ole apua, Bill.
Mene vain, jos haluat. Pärjäät kyllä.
Voi pojat.
Kertoisitko, miten sinne pääsee putkien kautta?
Toki. Kaksi käännöstä vasempaan ja yksi oikeaan. Helppoa.
Selvä.
Kaksi vasenta ja oikea. Pystyn tähän.
Kaksi vasenta ja oikea. Älä unohda sitä.
Kaksi vasenta ja oikea.
Kaksi vasenta ja oikea. Voi juku.
Vasen ja oikea. Hetkinen. Käännyinkö jo vasempaan?
Voi ei, nyt se tapahtuu. Hetkinen, hetkinen.
Mihin suuntaan? Minne olen menossa? En muista.
Olen eksynyt. En muista.
Unohdan kaiken.
Jään ikuisiksi ajoiksi tänne putkiin. Putket! Putkikamut.
Putkikamut!
- Ja ui, ui, ui. - Vähän kyllä epäilyttää.
En anna sinun törmätä mihinkään. Seinä!
En koskaan opi liikkumaan täällä!
Jos et opi täällä, et pärjää meressä.
Keskity nyt. Seinä!
Destiny!
Dori? Huhuu!
Eksyin putkiin, ja vanhempani ovat karanteenissa!
Hetki vain. Bailey, käytä kaikupaikannusta.
Se ei toimi!
Lopeta. Kokeile Dorin uuu-juttua.
- En taida pystyä... - Älä himmaile!
Mitä sanoit minulle? Keskity!
Tunnen itseni tyhmäksi.
- Bailey. - Anteeksi.
- Huhuu! - Olemme täällä.
- Kaverit... - Mitä nyt?
Aistin jotain. No nyt! Kyllä vain!
Näen karanteenin! Aivan huikeaa!
Näen kaiken! Näen sinutkin!
Hän näkee sinut!
Elämä on ihanaa! Näetkö minut? Ai, ei se toimi niin päin.
- Bailey! - Käske Dorin kääntyä vasempaan.
Hän käski mennä vasempaan.
Vasempaan?
Suoraan!
- Suoraan! - Oikeaan!
Oikeaan!
Pyörryttää. Hetki.
Aistin jotain muuta. Hetki, zoomaan.
Pyhä Neptunus, siellä on jotain muutakin!
- Mikä? - En saa selvää. Se lähestyy.
Voi ei! Dori, ui toiseen suuntaan!
- Mitä? Minne? - Minne?
Oikeaan!
Minun oikeaani! Hän ui suoraan sitä päin!
Käänny ympäri!
Hyvä, tulet oikeaan suuntaan.
Mitä? Käännynkö oikeaan?
Ei! En saata katsoa!
- Dori! - Marlin?
- Olet kunnossa! - Voi että!
Se syö hänet elävältä!
- Olet kunnossa! - Miten löysitte minut?
Hullulla simpukalla oli puheripuli.
Hiivimme häntä pakoon ja päädyimme putkiin.
Sitten aloimme etsiä.
Dori, anna anteeksi!
Mikä tuo oli?
Hetki, vastaan.
Ei hätää! Minkä takia?
Mitä? Oletko kunnossa?
Löysin Marlinin ja Nemon.
Isä, kuulitko? Dori osaa oikeasti puhua valasta.
Kuulin kyllä.
Tulee ikäviä muistoja mieleen. Häivytään.
Tähän suuntaan. Seuratkaa minua. Aika mennä kotiin.
Pikku hetki. Vanhempani ovat täällä.
- Ovatko? - Löysitkö vanhempasi?
En aivan. Siis en vielä, mutta tiedän, missä he ovat.
En tiedä, miten pääsen sinne, mutta tiedän... Minulla on apuri.
Karanteeniin.
Aivan. Tapasin kärttyisen seitsenlonkeron,
joka oli salaa ihan kiltti. Hän järjesti minut altaaseen.
Dori?
Haluavatkohan vanhempani nähdä minut?
Miksi eivät haluaisi?
Koska kadotin heidät.
Vanhempasi riemastuvat nähdessään sinut.
He ovat varmasti ikävöineet kaikkea sinussa.
- Niinkö? - Tiedätkö, miten löysimme sinut?
- Se simpukkajuttu? - Ei.
Osteri?
Joku nilviäinen?
Joku...
- Eikö? - Ei simpukka.
Olimme umpikujassa, kun Nemo keksi sen:
"Mitä Dori tekisi?"
Miksi sinä niin sanoit?
Ensitapaamisestamme lähtien olet opettanut minua -
tekemään juttuja, joita en voisi kuvitellakaan. Hulluja juttuja!
Haiden huiputusta ja meduusahyppyjä.
Ja löytämään poikani. Se oli sinun ansiotasi.
Niinkö? En tiennytkään, että ajattelet niin. Tai ehkä unohdin sen.
Et unohtanut, koska en ole kertonut sinulle.
Olen pahoillani siitä.
Juuri siksi, että olet kuka olet, löydät nyt vanhempasi.
Ja sitten olet kotona.
Isä.
Tarkoittaako se, että joudumme hyvästelemään Dorin?
Kyllä tarkoittaa.
LAHJAKAUPPA
MERIELÄINPUISTO
Paljonko lastattavaa vielä on?
Tämä viimeinen rivi.
Pidetään kiirettä, niin auto pääsee lähtemään.
- Varo mutkaa. - Mitä?
- Myöhäistä. - Taidamme olla lähellä.
Hei!
- Onko tämä karanteeni? - On! Perillä ollaan.
Vanhempani ovat täällä!
Minne menemme? Miksi kohti ovea?
- Olemme terveitä! - Mahtava vointi!
Jäbä.
Perheeni! Mennään. Anteeksi.
Odota hetki!
Täältä tullaan, äiti ja isä!
Olen melkein kotona.
Alan päästä jyvälle tästä.
Kuulen askelia.
- Hank! - Hiljaa.
Hänkki, heivaa meidät tankkiin. Se rimmasi.
- Miksi? - Hänen vanhempansa ovat siellä.
Sinulla on viisi minuuttia aikaa järjestää kaikki mukiin.
Tämä poika lähtee Clevelandiin.
Selkis.
Voi pojat.
Äiti? Isä?
Äiti? Isä? Hei, kaikki. Minä tässä, Dori!
Dori? Jennin ja Saulin Dori?
Äiti? Isä?
Valitsisi nyt vain kaksi, niin voimme häipyä.
Se oli vitsi. Perhe palaa yhteen.
Äiti? Isä? Missä vanhempani ovat?
Dori? Oletko tosiaan Jennin ja Saulin tyttö?
Minähän se! Missä he ovat?
Kun katosit, he arvelivat -
sinun päätyneen tänne karanteeniin.
- Niin? - Vauhtia.
He tulivat tänne etsimään sinua.
He ovat siis täällä! Missä?
Siitä on monta vuotta aikaa.
- Mitä? - He eivät palanneet.
Voi ei.
Kun kalat eivät palaa karanteenista,
se tarkoittaa, että ne eivät...
Mitä?
He ovat poissa.
Siis kuolleetko?
- He halusivat löytää sinut. - Oletteko aivan varmoja?
Kyllä sinä tästä selviät.
He rakastivat sinua kovasti.
Viimeinen varoitus niille, jotka eivät halua Clevelandiin!
Oletko kunnossa?
- Myöhästyin. - Älä nyt. Kuuntele.
- Minulla ei ole perhettä. - Ei pidä paikkaansa.
Nyt lähdetään!
Olen aivan yksin.
Dori!
Missä muut ovat?
Oranssit kaverisi ovat matkalla Clevelandiin.
Löysin mustekalan!
Missä se on?
Äiti? Isä?
Apua.
Ei. Apua.
Apua. Auttakaa minua!
Voisitko auttaa? Kadotin heidät.
- Kenet? - Minä...
En voi auttaa, jos et muista.
Voisitko auttaa? Kadotin heidät.
Kerro vähän tarkemmin.
Minun... Heidät!
Apua!
Olkaa kilttejä. He ovat poissa!
Olen kadottanut kaikki. En voi tehdä mitään.
Voi juku, en saa unohtaa. Mitä olin unohtamassa? Jotain.
Jotain tärkeää. Mitä se oli?
Mitä se oli? Ajatus karkaa.
Se karkaa, koska en osaa muuta kuin unohtaa.
Unohtaminen on sitä, missä olen hyvä.
Mitä minä nyt teen?
Mitä Dori tekisi?
Katselisin ympärille.
Tuolla on vain vettä. Ja tuolla paljon merilevää.
Levä on parempi.
Mikä nyt eteen? Paljon levää. Kaikki näyttää samalta.
Kaikki paitsi tuo kivi.
Ja täällä on hiekkaa. Pidän hiekasta. Se on pehmoista.
Ei tästä tule mitään.
Täällä on vain levää, ja paljon.
Ja joitakin simpukoita.
Pidän simpukoista.
Hei, olen...
- Dori! - Sinä tulit!
- Kulta! - Sinä tulit.
Voi sinua.
- En päästä sinua ikinä. - Kadonnut tyttöni.
Olette siinä.
- Kyllä. - Olet tosiaan siinä, äiti.
- Olen. - Ja isä.
Tässähän minä, leväseni.
Olen tosi pahoillani.
Voi, kulta. Leväseni.
Tiedän, että minulla on ongelma. Olen tosi pahoillani.
Olen aina halunnut korjata sen, mutta en pysty, vaikka yritän.
Ajatukset karkaavat päästäni ja muuttuvat.
Olin unohtanut teidät. Antakaa anteeksi.
Älä pyytele anteeksi. Katso nyt, mitä teit.
- No mitä? - Löysit meidät!
Aivan. Löysit meidät.
Miksihän me pysyimme täällä kaikki nämä vuodet?
Siksi, että uskoimme sinun löytävän meidät vielä joskus.
Aivan!
Luulin, että olette poissa. Miten te...
Menimme karanteeniin etsimään sinua, mutta et ollut siellä.
Arvelimme, että olit mennyt putkien läpi.
Aivan, joten mekin menimme.
Ja olemme odottaneet täällä siitä lähtien.
- Uskoimme, että palaisit. - Odotimme sinua.
Asettelimme joka päivä maahan...
Simpukoita.
Ja sinä löysit meidät, kulta.
Tiedätkö miksi? Koska muistit.
Muistit omalla, mahtavalla Dorin tavallasi.
Niin tein. Ihan yksin.
Oletko ollut yksinäsi kaikki nämä vuodet?
Voi pikkuista.
En ole ollut aivan yksin... Marlin ja Nemo!
Eikö kukaan nähnyt, minne Dori meni?
Oikeasti? Noin monta silmää joutilaana.
Anteeksi. Voisitteko auttaa?
- Etsimme... - Minä auttaa teitä?
Isä, katso! Dori.
Taivaan kiitos. Tiesin, että hän löytäisi... Mitä?
Missä Dori on? Onko hän kanssasi?
Yritin pidellä kiinni, mutta kadotin hänet.
- Mitä? - No niin, lähdetään.
Ei!
Ja valas nielaisi meidät, vaikka osaan puhua valasta.
- Valas? - Onneksi en nähnyt.
Marlin ei usko, että osaan valasta,
mutta hän luottaa minuun silti.
Marlin kuulostaa mukavalta.
Sitten löysimme Nemon. Vai löysikö hän minut?
En tiedä, mutta Nemo on kultainen.
Hän uskoo minuun aina.
Mitä Dori tekisi?
Meidän täytyy kiittää Marlinia ja Nemoa, kun tapaamme.
Hetkinen. Tiedän tämän paikan.
Hei. Olen Sigourney Weaver.
- Tuolla! - Liittykää seuraamme.
- Merieläinpuisto. - Synnyit siellä.
Ovatko ystäväsi tuolla?
He olivat loukussa jossain, joka oli lähdössä jonnekin.
He ovat autossa!
En ehkä näe heitä enää koskaan!
Ei! Mitä Dori tekisi?
Ymmärrän, että he ovat ystäviäsi, mutta autoa on vaikea pysäyttää.
Olkaa kilttejä. Minulla on ikävä heitä.
Minulla on kova ikävä heitä. Olen sanonut näin aiemmin.
Dori?
Marlin ja Nemo ovat enemmän kuin ystäviä. He ovat perhettä.
Minun täytyy pelastaa heidät. Kun he löysivät minut, se tuntui kohtalolta.
Ymmärrättekö? Mikä se sana nyt on...
Kohtalo. Niin kuin Destiny!
- Dori? - Destiny!
- Huomenta, Dest... - Dori on hädässä!
Löysin hänet. Hän on puiston ulkopuolella.
- Destiny? - Täytyy hypätä.
- Hypätä? - Emme ehdi väitellä!
Destiny!
Dori! Se auto ystävinesi on lähdössä!
- Ei! - Huono homma. Mitä nyt tehdään?
No niin.
- Nyt mentiin. Yksi. Kaksi. - Kyllä!
En pysty! En pärjää tuolla.
Destiny! Minulla on maailman tehokkaimmat silmälasit.
Maailman tehokkaimmat silmälasit.
Toimin silminäsi.
Toimit silminäni. Mutta seinät!
Meressä ei ole seiniä.
- Eikö? - Se on kohtalosi.
Mikset heti sanonut?
Ei, odota! Siinä on seinä!
Äiti ja isä, tässä on putkikamuni Destiny.
Ovatko nämä möykyt vanhempasi?
He näyttävät ihan sinulta.
Hei, olen Bailey. Rouva ja herra Dori.
- Sano Jenniksi vain. - Ja Sauliksi.
Täytyy pysäyttää auto.
Mikä auto?
Bailey, tilanneraportti.
Ai niin, ihmeellinen kykyni.
Löytyi! Auto kääntyy moottoritielle -
kohti etelää.
Mennään. Pysäytetään se.
- Tämä on pakko nähdä. - Ehdottomasti!
Tästä tulee lystiä.
Mitä... Gerald! Oletko tärähtänyt?
- Älä totu siihen liikaa! - Härski tyyppi.
Unohdin kaiken. Kerrataan.
Selvä. Ystäväsi ovat yhä siinä autossa.
Se suuntaa pohjoiseen siltaa kohti.
Kas, söpöjä saukkoja. Haluan yhden.
Bailey!
Näen auton. Se on tuolla.
- Mitä Dori tekisi? - Emme pääse kyytiin.
Voisimmepa pysäyttää liiikenteen.
Pysäyttää liikenteen. Kaikkien pitää pysähtyä.
Ihmiset pysähtyvät katsomaan kivoja juttuja.
Söpöjä juttuja! Nyt keksin.
- Mitä? - Äkkiä, ennen kuin unohdan.
Kun auto tulee sillalle, heitä minut ylös.
Selvä.
Seuratkaa te minua. Muut jäävät tänne.
Kulta, et voi jättää meitä taas.
Äitisi on oikeassa. Pysy luonamme.
Mitä jos... Tiedäthän, jos viivyt liian kauan.
Jos hämmennyt, ja mielesi alkaa harhailla. Jos...
Kadotan teidät taas?
Niin.
Älkää huolehtiko.
Tiedän, että löydän teidät, vaikka unohtaisin taas.
Pikkuisen vasempaan. Ja vähän takaisin.
Siinä. Hyvä. Ei vielä.
- Bailey! - Nyt! Anna mennä!
- Toteutamme ideasi. - Selvä. Minkä?
Mitä minä nyt teen? Mitä Dori tekisi?
Näen autoja. Saukkoja autojen edessä.
Autojen täytyy pysähtyä. Stop! Halitaan!
Varo!
Voi, miten söpöjä!
Katsokaa. Niitä on yksi, kaksi...
- Mitä nyt, isä? - En tiedä.
En tiedä miten, mutta tämän takana on varmasti...
- Dori! - Vettä. Tarvitsen vettä.
Oletko hullu? Miten pääsit tänne?
Dori!
- Luulin, ettemme näkisi sinua enää. - Minä myös.
Vaikka miten yritin, en pystynyt unohtamaan teitä.
Kaipasin toista perhettäni liikaa.
Olemmeko me perhettä?
Tiedättekö, miltä se tuntuu?
Minä kyllä tiedän.
Pois sieltä. Kalat eivät ole teille.
- Voi ei, kyytimme. - Veteen siitä.
Liikenne alkaa taas liikkua.
Minä hoidan tämän.
Becky! Tule takaisin! Tarvitsemme apuasi!
Dori, seuraa minua.
Odota, Dori puuttuu. Becky!
Meidän pitää palata takaisin!
- Älä syö meitä! - Missä Dori on?
- Kuka sinä olet? - Jenni?
- Marlin? - Sauli?
- Nemo? Kiitos kovasti. - Kiitos, että piditte Dorista huolta.
Dori on vielä autossa.
Becky! Hae Dori!
No niin, jäähyväisten aika.
- Ei! - Miten niin?
Et lähde Clevelandiin. Tulet mereen kanssani.
Miksi pilaat aina suunnitelmani?
Minulla on elämässäni yksi päämäärä. Se on...
Mitä hienoa suunnitelmissa on? Minä en suunnitellut mitään.
Aioinko kadottaa perheeni? En. Aioinko löytää Marlinin? En.
Pitikö meidän tavata? Hetkinen. Pitikö?
- Oliko muuta? - Ei kai meidän pitänyt.
Koska parhaat jutut tapahtuvat sattumalta. Elämä on sitä.
Kuulut mereen minun kanssani, et tyhmään lasilootaan.
- Saanko puhua? - Et vielä!
Ystäväni nimeltä Sigourney kertoi,
että siinä on kolme vaihetta:
pelastus, kuntoutus ja sitten vielä...
Vapautus!
Se juuri. Mitäs sanot?
Vapautus!
Aioin sanoa "hyvä on".
Ei hyvä.
- Se lähtee! - Mitä nyt tehdään?
Tarttukaa evääni!
Hän yrittää avata oven. Se on lukittu ulkopuolelta.
Älä luovuta, Dori.
Destiny! Seinä!
- Odottakaa! - Dori!
- Minne he suuntaavat? - Se katoaa.
Peli on pelattu.
- Täytyy olla jokin keino. - Takuulla!
Kuuntele. Emme pääse täältä mitenkään.
On pakko olla jokin keino. Aina on.
Ei ole. Usko minua. Tällä kertaa ei ole.
Entäpä tuo?
Särki siunatkoon! Keino löytyi.
Vedä syvään henkeä.
Vapautus!
- Mikä tuo on? - Aivan sama! Ota se pois!
Mitä...
Repikää siitä, kaksijalkaiset.
Hank, sinulla on seitsemän kättä. En tiedä, yritä jotain.
Selvä. Nyt lähtee.
Mitä? Hei, seis!
- Jotain tapahtuu. - Olemme liikkeellä. Hienoa.
- Odottakaa! - Hei, pysähtykää!
En yritä neuvoa, miten autolla ajetaan.
En itse... Mutta voisitko ajaa kovempaa?
Hei! Älkää viekö autoamme!
En näe mitään. Minne päin?
Kaikki autot menevät vasempaan. Mennään mekin.
Gilmankatu. Ashbyavenue. Powell.
Taas Gilmankatu.
Kauanko kurvataan vasempaan?
Selvitetään, mistä tulimme,
ja poistutaan samaa kautta.
Ilmoita, kun tiedät.
En muista, mistä tulimme.
He näyttävät tutuilta. Tulimme tuolta. Käänny oikeaan.
Eikun menoksi!
Nyt saatiin kenkää.
Suoraan. Vasempaan. Ei, oikeaan.
- Ajat hyvin. - Katso tietä.
Anteeksi. Tie haarautuu.
- Mihin suuntaan? - Meri. Hei, vene!
Minulla on niistä huonoja kokemuksia.
- Kumpaan suuntaan? - Veneet menevät merelle. Oikeaan!
Pitele kiinni!
Aika käy vähiin. Minne nyt?
Täytyy miettiä. En tiedä, mutta...
Kohta se selviää.
Lokkeja. Seuraa noita lintuja! Meri on vasemmalla.
Mun, mun, mun.
Hetkinen. Löysin jotain.
Heidätkö? Onko kaikki hyvin?
Voi ei, jeparit. Käry kävi.
Hyvin menee. Meri suoraan edessä. Nasta lautaan!
Asiaa.
- Voi ei. - Mitä nyt?
Mitä minä tekisin?
Pyydän sinua tekemään jotain hullua.
Kyllä se minulle passaa.
Hyvä.
Tästä he eivät selviä. He joutuvat kalavankilaan!
Hetkinen. Peräännytään! Ampu tulee!
Kalaa!
Nyt seuraa kolmas ja viimeinen osuus -
Merieläinpuiston tehtävästä.
Pelastus, kuntoutus ja vapautus.
Tule isin sylkkyyn.
Olen Sigourney Weaver. Kiitos seurastanne.
Yksi, kaksi, kolme, neljä...
Hetkinen. Miksi lasken? Missä kaikki ovat?
Jättivätkö he minut? Eivät he niin tekisi.
Ei hätää. Selvitän tämän. Mitä olin tekemässä?
Peitin kasvoni, eli yritin piiloutua.
Miksi yritin piiloutua?
Viisi, kuusi, seitsemän...
Täältä tullaan!
Löysinpäs!
Näen teidät!
Kiikkiin jäitte!
Pikku katkat, välitunti päättyi.
- Eikä. - Kukaan ei löytänyt minua.
Tänne näin. Nyt seuraa...
Älä koske. Toinen oppitunti.
Milloin herra Rausku palaa vaellukselta?
Jos hän on fiksu, hän pysyy kauan poissa.
Toimin sillä välin sijaisopettajana.
Kuka haluaa kuulla kaikupaikannuksesta?
- Buu. - Ei kukaan.
Älkääs nyt. Se on siisti juttu.
Pidä hauskaa, leväseni.
Tänään on hyvä uintikeli.
Hei sitten, äiti ja isä.
Mennään kotiin siivoamaan merivuokko.
Tuletko sinä, Dori?
Ajattelin mennä jyrkänteelle.
Selvä. Mitä, jyrkänteelle? Onko se hyvä idea?
Menen vain nauttimaan näköalasta.
Näköalasta. No, pidä hauskaa.
Yksinäsi. Älä eksy.
Voi ei. Dori.
- Hei, Marlin. - Ai, hei.
Kaikki hyvin? Näytät huolestuneelta.
On toki. Näytän aina tältä.
Mitä?
Sitä vain, että...
Sinä onnistuit.
- Jee! - Sinä onnistuit, leväseni.
- Hyvä! - Missä?
Seurasit simpukoita kotiin asti.
Niinkö? Ihan yksinkö?
- Kyllä. - Tiedätkö, mitä se tarkoittaa?
Osaat tehdä mitä tahansa, kunhan vain keskityt.
Ihan tosi?
Äiti, saanko mennä leikkimään?
- Saat. - Mene vain, leväseni.
Niin. Minä onnistuin.
On kyllä komea näköala.
On.
Unohtumaton.
Loppu.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.
Pois, pois, pois!
No niin, pyöri. Sillä tavalla. Hyvä.
Olen aivan perässä.
Vielä vähän matkaa. Hyvä.
Oksennan ihan varmasti!
- Voilà! - Hyvin toimittu, jengi.
Katso, Tuuli, me onnistuimme!
Olemme nyt varmasti turvassa.
Meriluontoa ei kunnioiteta yhtään.
Entäs nyt?