La oss fortelle en gammel historie på nytt...
... så får vi se hvor godt dere kjenner den.
Det var en gang...
... to kongeriker som var verdens verste naboer.
Så stor var uenigheten mellom dem...
... at det ble sagt at bare en stor helt eller forferdelig skurk...
... kunne føre dem sammen.
I ett kongerike bodde det mennesker som deg og meg...
... med en forfengelig og grådig konge til å herske over seg.
De var alltid misfornøyde...
... og misunnelige på sine naboers rikdom og skjønnhet.
For i det andre kongeriket, Heilandet...
... bodde alle slags merkelige og vidunderlige skapninger.
Og de trengte verken konge eller dronning...
... men stolte på hverandre.
På et stort tre på en stor klippe i Heilandet...
... bodde det en slik ånd.
Dere kan tro hun var ei vanlig jente...
... men hun var ikke hvilken som helst jente.
Hun var en fé.
Slik.
Og navnet hennes...
... var Maleficent.
God morgen, Mr. Chanterelle!
Jeg elsker lua di!
Nei, ikke gjør det!
Du bommet på meg!
God morgen.
Vidunderlig arbeid, jenter!
Hva betyr det?
Jeg vet ikke.
De har sagt at de fant et menneske.
Hvorfor alt oppstyret?
Grensevaktene har oppd...
- Hvorfor får du fortelle? Jeg vil! - Jeg vil!
Det er regler, Flagre. Jeg forteller nå, du neste gang.
Nei, du fortalte forrige gang...
...så jeg bør fortelle nå, Tistelvett neste gang.
Fortelle hva?
Greit!
Takk.
Maleficent, grensevaktene...
Grensevaktene har funnet en mennesketyv ved juveldammen.
Jeg er lei for det.
Hun er alltid travel med sine store vinger.
Mennesker, her. Jeg håper det ikke blir en ny krig.
Jeg er ikke redd.
Dessuten har jeg aldri sett et menneske på nært hold.
Kom ut!
Nei. De vil drepe meg.
Og dessuten...
...er de stygge å se på.
Det er fryktelig uhøflig.
Ikke hør på ham, Balthazar. Du er en klassisk skjønnhet.
Det er ikke riktig å stjele...
...men vi dreper ikke folk for det.
Kom ut.
Kom ut straks!
Er du fullvoksen?
Nei.
Jeg tror han bare er en gutt.
Og du er bare ei jente.
Tror jeg.
Hvem er du?
Jeg kalles Stefan.
Hvem er du?
Jeg heter Maleficent.
Ja, nettopp.
Du må levere det tilbake.
Gi tilbake hva?
Hvis jeg visste at du ville kaste den, ville jeg ha beholdt den.
Jeg kastet den ikke.
Jeg leverte den der den hører til, og det skal jeg gjøre med deg.
En dag kommer jeg til å bo der.
I borgen.
Hvor bor du nå?
I en låve.
Så foreldrene dine er bønder.
Foreldrene mine er døde.
Mine også.
Vi får se hverandre igjen.
Du bør ikke komme tilbake hit.
Det er ikke trygt.
Og hvis jeg valgte det...
Hvis jeg kom tilbake, ville du vært her?
Kanskje.
Hva er galt?
Ringen din.
Jern brenner feer.
Jeg er lei for det.
Jeg liker vingene dine.
Maleficent tenkte på hvordan Stefan kastet ringen sin...
... han som hadde så lite i verden...
... slik at hendene deres kunne berøre hverandre igjen.
Og det rørte hjertet hennes.
Slik klarte den unge tyven som hadde håpet å stjele en juvel...
Maleficent!
... å stjele noe langt mer verdifullt.
Maleficent?
Maleficent!
Etter alle disse ukene...
...se hvem som kom tilbake.
Jeg syntes det var verdt risikoen.
Hva gjør du for å ha det gøy?
Stefan og Maleficent ble de mest usannsynlige venner.
Og en stund virket det som om, iallfall hos dem...
... det gamle hatet mellom mennesker og feer var glemt.
Og slik det ofte skjer, ble vennskapet langsomt til noe annet.
Og på hennes sekstende fødselsdag...
... ga Stefan Maleficent en gave.
Han sa det var et kyss av ekte kjærlighet.
Men det ble ikke til noe mellom dem.
Årene gikk, og Stefans ambisjoner trakk ham vekk fra Maleficent...
... og mot fristelsene i menneskenes kongerike.
Mens Maleficent, den sterkeste av feene...
... ble Heilandets beskytter.
Maleficent vandret ofte alene...
... og lurte noen ganger på hvor Stefan var.
Hun hadde aldri forstått menneskenes grådighet og misunnelse.
Men det skulle hun få vite om.
Menneskekongen hadde hørt om en voksende makt i Heilandet...
... og han ville slå den ned.
Vakt, stans!
Der er det.
Det mystiske Heilandet dit ingen tør å dra...
...av frykt for de magiske skapningene som lurer der.
Jeg sier: Knus dem!
Ikke gå videre!
En konge...
...tar ikke ordre fra en bevinget alv.
Du er ingen konge for meg.
Gi meg hodet hennes.
Bataljon!
Rykk fram!
Reis dere og stå imot ved min side!
Hold linjen!
Det er de mørke skapningene!
Angrip!
Du!
Til kongen!
Du får aldri Heilandet!
Ikke nå, ikke noen gang!
Du...
Da jeg besteg tronen...
...lovet jeg folket...
...at vi en dag ville ta...
...Heilandet og dets skatter.
Hver og en av dere...
...sverget troskap til meg og den saken.
Deres Majestet.
Slått i slag.
Skal dette være arven etter meg?
Jeg ser dere venter på at jeg skal dø.
Det er ikke lenge til. Men hva så?
Jeg vil velge en etterfølger...
...som skal overta tronen og ta seg av datteren min.
Hvem blant dere...
...er verdig?
Drep den bevingede skapningen.
Hevn meg...
...så får du kronen når jeg er død.
Maleficent?
Maleficent!
Hvordan er livet hos menneskene?
Jeg har kommet for å advare deg.
De planlegger å drepe deg.
Kong Henry vil ikke sky noe middel.
Vær så snill, du må stole på meg.
De snakket om mange ting...
... og glemte årene som var gått.
Og hun tilga Stefan hans dårskap og ambisjoner.
Og alt var som det hadde vært for lenge siden.
Er du tørst?
Maleficent?
Hva er dette?
Jeg har hevnet deg, herre.
Er hun slått?
Du har gjort det godt, min sønn.
Du har gjort det andre fryktet.
Du vil bli belønnet.
Jeg skal gjøre mitt beste for å bli en verdig etterfølger...
...Deres Majestet.
Jeg har deg!
Din slemme fugl!
Til en mann.
Det er en demon!
Hva har du gjort med mitt vakre selv?
Skulle jeg heller latt dem slå deg i hjel?
Jeg er ikke sikker.
Slutt å klage.
Jeg reddet livet ditt.
Tilgi meg.
Hva skal jeg kalle deg?
Diaval.
Jeg blir tjeneren din siden du reddet livet mitt.
Hva du enn trenger.
Vinger.
Du må være vingene mine.
Jeg presenterer for dere...
...den første i sin blodslinje...
...Hans Kongelige Høyhet...
...Kong Stefan.
Han gjorde dette mot meg for å bli konge.
Hva nå, herskerinne?
Vingene hennes!
Det er ei jente!
- Det er ei jente! - Det er ei jente!
Nå?
Jeg så ikke noe.
Men det har vært en...
Hva?
Barn.
Kong Stefan og dronningen har fått et barn.
Å.
Det blir dåp.
De sier det blir en stor feiring.
En stor feiring.
For en baby.
Så vidunderlig.
Alle slags mennesker kom til dåpen.
Selv tre feer som ønsket å fremme fred og velvilje.
Se, der er babyen!
Jeg elsker babyer!
Konsentrer dere. Jeg sier det ikke igjen.
Vær hilset, Deres Majestet.
Jeg er Tungress av Heilandets féfolk.
Jeg heter Flagre, Deres Høyhet.
Og jeg heter Tistelvett, Deres Kongelighet.
De har med gaver til datteren vår.
Ikke bare hvilke som helst gamle gaver...
...for vi er magiske!
Og svært flinke med barn.
Godt.
Vakre Aurora, jeg ønsker for deg...
...skjønnhetens gave.
Jeg ønsker at du aldri blir trist.
Bare lykkelig, så lenge du lever.
Søte baby...
...jeg ønsker at du finner...
- Maleficent! - Maleficent!
Vel, vel.
For en glitrende forsamling, kong Stefan.
Kongelige...
...adelige, lavadelige...
...og...
...så eiendommelig...
...selv bermen.
Jeg må si...
...at jeg ble opprørt over å ikke bli invitert.
Du er ikke velkommen her.
Kjære vene.
For en pinlig situasjon.
Og du er ikke fornærmet?
Nei.
Og for å vise at jeg ikke bærer nag...
...skal jeg også gi barnet en gave.
Nei! Vi vil ikke ha noen gave fra deg!
Hold deg unna prinsessen!
Ja, hold deg unna!
Hør godt etter, alle sammen.
Prinsessen skal så visst vokse opp til å bli yndig og vakker...
...elsket av alle som møter henne.
Det er en vidunderlig gave.
Ikke gjør dette.
Men...
...før solen går ned på hennes sekstende fødselsdag...
...vil hun stikke fingeren på teinen til en rokk...
...og falle i en dødlignende søvn.
En søvn...
...hun aldri vil våkne fra.
Maleficent, ikke gjør dette, jeg bønnfaller deg.
Jeg liker det.
Gjør det igjen.
Jeg bønnfaller deg.
Greit.
Prinsessen kan vekkes fra sin dødlignende søvn...
...men bare av...
...et kyss gitt av ekte kjærlighet.
Forbannelsen vil vare for all tid!
Ingen makt på jorden kan endre den.
Kong Stefan beordret mennene sine...
... til å ta alle rokker i kongeriket.
Rokkene ble ødelagt og brent slik at de aldri kunne brukes...
... og kastet i borgens dypeste fangehull.
I hemmelighet overlot han barnets sikkerhet...
... til magien til feene...
... som skulle ha henne på et avsides skjulested i seksten år og én dag.
Stefan stengte seg inn bak borgmurene...
... mens soldatene hans red langt og lenger enn langt...
... i jakten på Maleficent.
Men hun laget sine egne murer...
... slik at Heilandet aldri igjen ble utsatt...
... for mennesker.
Og hun frydet seg over sorgen...
... forbannelsen hennes hadde skapt.
Feene begynte på oppgaven...
... med å oppfostre Aurora i den lille hytten i skogen.
Å nei! Er det denne?
Ser forferdelig ut.
Kom igjen.
Vi trenger en mindre baby.
Eller større kropper.
Nei, vi trenger en ordentlig forkledning.
Hva mener du?
Vi må gå i ett med omgivelsene.
Vi må være store nok til å passe på denne babyen.
Samle dere rundt meg, mine damer.
Gjør dere klare. Én, to, tre, voks!
Det fungerte ganske bra.
Det er veldig fint.
Ingen stiller spørsmål. Vi er ikke lenger feer.
Vi er tre bondekvinner som fostrer opp et foreldreløst barn.
Ikke mer flyging.
- Ikke noe flyging? - Nei, og ikke noe magi.
- Ikke noe magi? - Ja.
Det er langt ute i hutaheiti.
I det minste vil ingen finne oss her.
Der er du. Hvorfor gjemmer du deg alltid?
Kom igjen. Slik.
Det er så stygt at du nesten kunne synes synd i det.
Jeg hater deg. Monster.
Feene var vel ikke flinke nok til oppgaven.
Hvorfor gråter hun?
Jeg tror hun kanskje er sulten.
Så gi henne mat!
Vær så god.
Slik.
Det kommer til å sulte hvis de tre skal passe på det.
Det kiler.
Hva er det?
Du jukser.
Jeg så det!
Vi begynner igjen.
Gjør det du vil.
Grådige... oppblåste geit!
Oppblåste geit.
Slutt med det.
Jeg gjør ikke noe.
Noen gjør det.
Det er ikke jeg.
Dere prøver å lure meg, og jeg tolererer ikke...
Stans!
Alt dette er din feil!
Å, kom igjen! Det er morsomt.
Etter som dagene gikk, ble Stefan dystrere...
... enda mer tært opp av paranoia og hevntørst.
Brenn ned alt sammen!
Sett fyr!
Skyt!
Løp!
Du sviktet meg.
Veggen kan verken brennes eller ødelegges.
Alt kan ødelegges!
Veggen!
Maleficent!
Selv forbannelsen hennes!
Før jernarbeiderne hit.
Å, se.
Det lille monsteret vil snart falle utfor stupet.
Hva er det?
Hallo.
Gå vekk.
Gå.
Gå vekk.
Jeg liker ikke barn.
Opp.
Gå bort. Gå, gå.
Som Maleficent hadde sagt...
... vokste Aurora opp til å bli yndig og vakker.
Vakre fugl.
... langt unna det praktfulle slottet...
... som hun ikke husket.
Og mens årstidene skiftet og blomstene vokste...
... gjorde også hun det.
Hallo.
Slik.
Hun undret seg over verden rundt...
... og det som lå bak den uhyggelige tornemuren.
Nysgjerrig lite monster.
Men hun var ikke den eneste som ønsket å komme seg gjennom.
Se.
- Er det Maleficent? - Jeg vet ikke.
Før dem til meg.
Nei, det er bare ei dum bondejente.
Det er henne!
Hvordan kunne du gjøre det mot meg?
Du sa alt jeg trenger.
Ja, men ingen hund.
Det var en ulv, ingen hund.
Det er det samme.
De er skitne, ondsinnede og jakter på fugler.
Greit. Neste gang forvandler jeg deg til en melorm.
Jeg blir gjerne en melorm. Alt annet enn en skitten, stinkende...
Jeg lurer på det.
Jeg vet du er der.
Ikke vær redd.
Jeg er ikke redd.
Så kom fram.
Da blir du redd.
Nei, det blir jeg ikke.
Jeg vet hvem du er.
Gjør du?
Du er min gode fé.
Hva?
Gode fé.
Du har passet på meg hele livet mitt.
Jeg har alltid visst at du var i nærheten.
Hvordan da?
Skyggen din har fulgt meg...
...helt siden jeg var liten.
Skyggen din har alltid vært hos meg.
Jeg husker deg.
Vakre fugl.
Dette er Diaval.
Hallo, Aurora.
Jeg har kjent deg siden du var liten.
Det er alt jeg forestilte meg at det ville være.
Det er bare så vakkert!
Jeg har alltid ønsket å komme...
God natt, monster.
Du håner meg.
Jeg vet hva du gjør.
Jeg vet nøyaktig hva du gjør.
Herre?
Dronningen ønsker å snakke med Dem.
Forlat meg.
Herre, hun er ikke frisk.
Sykepleierne frykter...
...at hun ikke overlever natten.
Kan du ikke se at vi har en samtale?
Når forbannelsen mislykkes, vil Maleficent komme etter meg.
Og den dagen...
...skal jeg være klar.
De er så vakre.
Jeg tar forbannelsen tilbake.
La den ikke finnes lenger.
Jeg tar forbannelsen tilbake.
La den ikke finnes lenger.
Jeg tar forbannelsen tilbake!
La den ikke finnes lenger!
Jeg tar forbannelsen min tilbake!
La den ikke finnes lenger!
Denne forbannelsen vil vare for all tid.
Ingen makt i verden kan endre den.
Har alle féfolkene vinger?
De fleste.
Hvorfor ikke du?
Alle de andre feene flyr.
Jeg hadde vinger en gang. De ble stjålet fra meg.
Det er alt jeg ønsker å si om det.
Hvilken farge hadde de?
Var de store?
Så store at jeg måtte slepe på dem når jeg gikk.
Og de var sterke.
De kunne løfte meg over skyene og inn i motvinden.
Og de sviktet aldri.
Ikke en eneste gang.
Jeg kunne stole på dem.
Hun kommer.
Hvor er arbeiderne dine?
I sengene sine, Deres Majestet.
Få dem tilbake til arbeidet straks.
De er utslitte, herre.
Men jeg skal ha dem tilbake på arbeid ved daggry.
De må tilbake på arbeidet nå.
Det nærmer seg daggry.
Ja vel.
Det nærmer seg daggry.
Så vekk dem.
Herre?
Så vekk dem!
Og få dem tilbake på jobb nå!
Vi slipper opp for tid! Gå, nå!
Aurora?
Kom hit.
Sett deg.
Jeg må fortelle deg noe.
Hva er det?
Det fins en ondskap i denne verden...
...og jeg kan ikke holde deg unna den.
Jeg er nesten seksten, gode fé.
Jeg kan ta vare på meg selv.
Jeg skjønner.
Det er ikke det jeg skal fortelle.
Jeg har en plan.
Når jeg er eldre, skal jeg bo her i Heilandet, sammen med deg.
Da kan vi passe på hverandre.
Du trenger ikke vente til du er eldre.
Du kan bo her nå.
Da gjør jeg det!
Jeg sover i et tre...
...og spiser bær og svarte nøtter...
...og alle féfolkene blir vennene mine.
Jeg blir lykkelig her resten av livet.
Jeg forteller det til tantene mine i morgen.
Til i morgen.
Jeg er så glad!
Tanter, jeg er nesten seksten.
Jeg trenger mitt eget liv.
Nei. Jeg er veldig glad i dere...
...men det er på tide å si farvel.
Dere har vært svært snille mot meg...
...bortsett fra da dere ved et uhell matet meg med edderkopper.
Hallo.
Unnskyld at jeg forstyrrer...
...men jeg er på vei til kong Stefans borg og har ridd meg vill.
Kan du hjelpe meg?
Unnskyld. Det var min feil.
Jeg for inn for...
Tilgi meg.
Den er den veien.
Borgen.
Hva heter du?
Philip.
Hallo, Philip.
Hva heter du?
Aurora.
Hallo, Aurora.
Det var hyggelig å møte deg.
Og nok en gang unnskyld for at jeg var en klossete tosk.
Du er tilgitt.
Det er bra.
Da får jeg vel dra.
Farvel.
Drar du tilbake denne veien?
Ingenting kan stoppe meg.
Da ses vi snart.
Veldig snart.
Farvel, Philip.
Farvel, til så lenge.
Slutt med det.
Nå?
Den gutten er svaret.
Nei, Diaval.
Jo!
Et kyss av ekte kjærlighet kan bryte forbannelsen.
Et kyss av ekte kjærlighet?
Har du ikke forstått det ennå?
Jeg forbannet henne slik fordi det ikke fins.
Kanskje føler du det slik...
...men hva med Aurora?
Den gutten kan være hennes eneste sjanse.
Det er uansett hennes skjebne.
Kom igjen.
Forvandle meg til hva du vil. En fugl, en mark.
Jeg bryr meg ikke lenger.
Jeg er så glad for at vi drar i morgen.
Vi drar ikke i morgen.
I morgen er Auroras sekstende fødselsdag.
Og Stefan ba oss bringe henne tilbake dagen etter fødselsdagen.
Nei. Han sa på fødselsdagen.
Nei. Dagen etter fødselsdagen.
- På. - Etter.
- På, på! - Etter, etter!
Stans!
Hva er det?
Hvordan kunne du?
Jeg må snakke med dere om noe.
Ja, vennen, hva er det?
Jeg beklager å måtte fortelle dere dette...
...men jeg blir seksten i morgen.
Ja!
Jeg flytter hjemmefra.
Nå skal du høre, unge dame.
Jeg tilbrakte ikke seksten år i denne elendige rønna...
...sammen med disse to imbesilene...
...slik at du kunne ødelegge alt den siste dagen.
Vi tar deg med tilbake til faren din uten...
Faren min?
Dere sa at foreldrene mine var døde.
Jeg tror det er best du setter deg.
Gode fe!
Jeg er her.
Når skulle du fortelle meg...
...at jeg er forbannet?
Er det sant?
Ja.
Tantene mine sa det var en ond fé.
Jeg husker ikke navnet hennes.
De sa...
...det var...
...Maleficent.
Er det deg?
Er du Maleficent?
Nei!
Ikke rør meg.
Du er ondskapen i verden.
Det er deg!
Finn gutten!
...på østfløyen nå.
Det skal ikke være vakter i porten.
- Hun skal gå rett inn. - Beklager å forstyrre, Deres Majestet.
Vi fant denne bondeknølen i porten.
Hun sier hun er prinsessen.
Far.
Det er meg, Aurora!
Du ser akkurat ut som moren din.
De brakte deg tilbake en dag for tidlig.
Jeg sa det til de tre idiotene!
Lås henne inne på rommet hennes.
Gå.
Forbered mennene. Maleficent kommer.
Det er så godt å være liten igjen!
Se på føttene mine!
Jeg elsker de små føttene mine!
Følg med! Vi må finne Aurora...
...ellers kapper kongen hodene av oss!
Aurora.
Vent!
Prinsesse?
Jeg leter etter ei jente.
Selvsagt.
Jeg trenger en hest.
Prinsessen vil falle i en dødlignende søvn.
Aurora.
Kom igjen, Diaval!
Aurora.
Raskere, Diaval!
Hun vil stikke fingeren sin...
... på teinen til en rokk...
... og falle i en dødlignende søvn.
Ingen makt på jorda...
... dødlignende søvn.
Det har skjedd.
De har trukket vekk vaktene. Han venter på deg der inne.
Går vi inn bak murene, kommer vi aldri levende ut.
Så ikke bli med. Det er ikke din sak.
"Tusen takk."
"Jeg trenger deg, Diaval. Jeg klarer ikke dette uten deg."
Jeg kan høre deg.
Se på henne.
Se hva dere har gjort.
Hun sover bare.
Hun sover bare...
...sier du?
Hun sover bare.
Hun vil bare sove...
...for alltid!
Hva med kysset?
Ja! Et kyss av ekte kjærlighet!
Ekte kjærlighet fins ikke.
Men det er hennes eneste sjanse, Deres Majestet.
Herskerinne.
Hva skal vi gjøre?
Vi kan vel ikke gi opp? Kom igjen, jenter.
Men vi vet ikke hvor vi skal begynne.
Ekte kjærlighet faller ikke bare ned fra trærne.
Unnskyld.
Det er flaut, men jeg vet ikke hvor jeg er.
På kong Stefans borg.
Det var hit jeg skulle.
Rart at jeg ikke husker hvordan jeg kom hit.
Hvorfor har du kommet?
Faren min sendte meg for å treffe kongen.
Hvem er faren din?
Kong John av Ulstead.
En prins!
Aurora.
Han kjenner henne.
Hvorfor sover hun?
Hun er fanget i en forbannelse.
Er hun ikke vakker?
Den vakreste jenta jeg har sett.
Vil du kysse henne?
Veldig gjerne.
Kom igjen, da.
Det ville ikke føles riktig.
Vi har bare møttes én gang.
Har du ikke hørt om kjærlighet ved første blikk?
Kyss henne!
Kom igjen.
En forbannelse, sier dere?
Kyss henne!
Du gjorde det ikke ordentlig!
Det skal være et kyss av ekte kjærlighet!
Jeg var sikker på at han var den rette!
- Hva gjør dere? - Vi må fortsette å lete.
Hva sa jeg?
Jeg vil ikke be deg om tilgivelse...
...for det jeg har gjort mot deg, er utilgivelig.
Jeg var så forvirret...
...av hat og hevntørst.
Vakre Aurora...
...du stjal det som var igjen av hjertet mitt.
Og nå har jeg mistet deg for alltid.
Jeg sverger på at ikke noe galt vil skje deg...
...så lenge jeg lever.
Og det skal ikke gå en dag...
...uten at jeg vil savne smilet ditt.
Hallo, gode fé.
Hallo, monster.
Ingen kjærlighet er mer ekte.
Hun er her, herre.
Skal vi tilbake til Heilandet nå?
Hvis du vil.
Stopp!
Tilbake!
Nei!
Til en drage.
Løp, Aurora!
Det holder!
Hvordan føles det...
...å være en féskapning uten vinger...
...i en verden der du ikke hører til?
Drep henne!
Skyt henne!
Det er over.
Maleficent fjernet tornemuren...
... og ga avkall på makten sin.
Og hun inviterte Aurora for å se hvordan Heilandet hadde vært...
... for lenge siden, da Maleficent bare var et barn...
... og hjertet hennes var lyst.
For det var det igjen nå.
Men det var ikke alt.
Der er hun. Skynd dere. De venter.
Vent på meg!
Vi gir denne kronen til vår lille Aurora...
...som vi har gitt de beste årene av våre...
Ikke bry dere.
Kongerikene våre er forent.
Dere har en dronning.
Dere ser at historien ikke er som dere har hørt...
... og det bør jeg vite...
... for det var meg de kalte Tornerose.
Til slutt ble kongeriket mitt verken forent av en helt...
... eller skurk, som det hadde blitt spådd...
... men av en som både var helt og skurk.
Og hun het Maleficent.