www.DanishBits.org
9. MAJ 1940
Hitler har invaderet Tjekkoslovakiet, Polen, Danmark og Norge
3 mio. tyske tropper står nu klar til at erobre resten af verden gennem Belgien
Det britiske parlament har mistet tilliden til premierminister Chamberlain
Jagten på hans afløser er allerede gået ind...
Ro i salen!
Hr. formand. Hr. formand!
Ro i salen! Lederen...
Ro! Lederen af oppositionen, Clement Atlee.
Hr. formand -
- jeg har åbenbart ikke været klar nok i mælet.
Lad mig da fjerne enhver tvivl om min holdning til -
- at hr. Chamberlain fortsætter som premierminister.
Den ærede forsamling bedes lade taleren tale ud.
Efter hans årelange sløvhed -
- og uduelighed -
- holder vi ham personligt ansvarlig...
... personligt ansvarlig for, at nationen står afmægtig -
- over for den nazistiske trussel.
Ro i salen!
Vi er i krig, hr. formand.
I krig.
Lad ligge, om han egner sig til at lede landet i fredstid.
Han har vist sig ude af stand til at lede os i krigstid!
Ro i salen!
Jeg bad om ro!
Derfor, for nationens skyld -
- er vi i oppositionen rede til at indgå i en samlingsregering -
- med det "regerende" konservative parti... Det såkaldte!
Men det bliver ikke under ledelse af hr. Chamberlain -
- der har mistet Underhusets tillid!
For landets skyld, menneske, gå af -
- og lad os finde en ny leder!
Skam Dem!
Hvor er Winston?
Han sørger for, at hans fingeraftryk ikke er på mordvåbnet.
Ro i salen!
Eftersom oppositionen nægter at gå i regering under mig -
- må vi vælge min afløser.
En med ny styrke til at danne en samlingsregering.
Jeg går af i morgen -
- men jeg syntes, at mit eget parti -
- de herrer, jeg nærer den største respekt for -
- skulle underrettes først.
Så må det blive Halifax. - Afgjort. Vores udenrigsminister.
Halifax.
Der er ikke noget at rafle om. Halifax.
Tak for tilliden, d'herrer -
- men min tid er ikke inde.
Hvem så?
Uanset hvem der får hvervet -
- bør han afprøve alle muligheder...
Også diplomatiske drøftelser. - Netop.
... for at genoprette freden i Europa.
Nuvel, d'herrer. Der er kun én kandidat, som er spiselig for oppositionen.
Åh nej. - Nej, nej.
Nej, det er fuldkommen absurd.
9. MAJ
10. MAJ
Hvis han rækker hånden ud, bør De forudse, hvad han vil have.
En sort pen, en rød pen, papir eller "klop", hans hullemaskine.
CHAMBERLAIN GÅR AF
Hvor er det egoistisk at gå af nu. - Mon jeg bliver kok på Downing Street?
Ikke efter den korendebudding, De serverede i sidste uge.
Han mumler, så man får ikke det hele med.
De skal skrive hurtigt med dobbelt linjeafstand.
Han kan ikke døje enkelt linjeafstand!
Held og lykke.
Til den franske ambassadør.
Nu, hvor tyske styrker trænger ind i Holland -
- beder Holland...
Skriv et telegram!
... beder Holland om garanti for -
- at franske styrker nu vil rykke... Nej.
... straks rykker ind for at beskytte Belgien. Stop.
Den franske ambassadør.
Monsieur l'ambassadeur.
Nå...
Har de allerede invaderet Belgien?
og
Jeg skal straks meddele premierministeren Deres bøn.
Ja, situationen er fremdeles meget forvirrende.
Ja.
Farvel.
Til den franske ambassadør...
Nej, ud med det. Nyt telegram.
Til general Ismay.
Hvad nu?! - Deres søn.
Randolph, fat dig i korthed.
Nej, i går sagde de, jeg måske blev udnævnt til premierminister i dag -
- men det var i går. Lad os nu se, hvad dagen bringer.
Lad os nu se, hvad Neville gør i dag.
Ja. Tak, min dreng.
Ja, bare klem på.
Hvor...
Til general Ismay. - Åh, general Ismay.
Sawyers, fjern den her.
Til general Ismay.
I lyset af dagens begivenheder -
- er tiden inde -
- til mange forberedelser...
Rammer De tasterne helt normalt?
Det larmer så meget, at jeg ikke kan koncentrere mig.
Læs det højt.
Til general Ismay. I lyset af dagens begivenheder er tidens ende...
"Inde", ikke "ende"! Gudfader, pigebarn.
Jeg sagde inde, inde, inde! Sidste sætning.
... er tiden inde...
... til ...
... mange, mange, mange...
Mange, mange, mange! Hvor mange "mange" har De skrevet, lille fæhoved?
Kun ét styk "mange".
... til mange forberedelser...
Enkelt linjeafstand...! Er De ikke blevet instrueret, unge dame?
Enkelt linjeafstand! - Den var indstillet sådan.
Hvorfor skrev De så videre? Gudfader bevares!
Få Evans til at sende en, der kan finde ud af det!
Ud!
"Inde"!
Han har skældt Dem ud, ikke? - Nej.
Han kan være en værre bølle! - Jeg lavede for mange fejl.
De var nervøs, og han får det værste frem i dem, der vil hjælpe ham.
Nej, det var mig. Han...
Han er bare en mand.
Komsedasse...
Søde ven. - Krigskabinettet er indkaldt.
Den fordømte kat er inde under sengen igen.
Der er altså noget, du skal have at vide.
Der er sket noget med din opførsel. Du er ikke så venlig som før.
Du er blevet grov og sarkastisk, hoven og ubehøvlet.
Siger du det på grund af hende den nye?
Hvis kongen gør dig til premiermini... - Det er ikke afgjort endnu.
Så skal du ikke blive upopulær. - Mere end jeg er i forvejen?
Elskede, du er tæt på at få en magt, der kun overgås af kongens.
Den magt fordrer, at du bliver mere vennesæl.
Og gerne også mere besindig.
Jeg vil have, at andre elsker og respekterer dig lige så højt som jeg.
Telegram til hr. Churchill.
Jeg er ikke...
Den tyske hær invaderede Holland og Belgien tidligt i morges...
Der er kommet et telegram.
Nederlandenes hære gør modstand.
De allieredes regeringer har fået en bøn om hjælp...
Det er fra slottet.
... allierede støttetropper er på vej.
Hundred kampfly er blevet set over Bruxelles, og det forlyder nu -
- at det første bombardement dræbte eller sårede flere hundred -
- og jævnede mange bygninger med jorden.
Tak, frøken...?
Layton.
Du bæver. - Du med.
Du er spændt. Jeg er rædselsslagen.
Det her du drømt om hele dit voksenliv. - Næ, siden jeg var spæd.
Men vil befolkningen have mig? - Det er dit parti, du skal overbevise.
Jeg får kun posten, fordi skuden synker.
Det er ikke en gave, men hævn.
Vis dem dine sande kvaliteter. Dit mod. - Min elendige dømmekraft.
Din manglende forfængelighed. - Min jernvilje.
Din humoristiske sans. - Ho, ho, ho.
Af sted med dig. Vær... - Vær hvad?
Vær dig selv.
Mig selv.
Hvilket selv skal jeg være i dag?
Var man dog blot kommet til magten som ung mand -
- da intellektet var skarpt og senerne stærke.
Nuvel. Før an, om du vil.
Når ungdommen ebber ud, må visdommen træde til.
TIL FAR FRA DIANA, RANDOLPH SARAH, MARY - JULEN 1927
Man skulle ikke tro, vi var i krig.
Jeg har faktisk aldrig kørt i bus.
Hvabehar?
Jeg har aldrig stået i kø for at få brød.
Jeg tror godt, jeg kan koge et æg.
Men kun, fordi jeg har set nogen gøre det.
Og jeg har kun forsøgt at køre med undergrundsbanen under generalstrejken.
Clemmie satte mig af på South Kensington station.
Jeg gik ned, men for vild, så jeg skyndte mig op igen.
Det var skrækkeligt!
Hvorfor ikke Halifax? Ham holder jeg på. - Ham foretrak jeg også.
Overhuset foretrak Halifax.
Måske foretrak Halifax også Halifax.
Hvorfor er jeg så blevet tvunget til at sende bud efter Churchill?
Fordi han er den eneste i vores parti, som nyder oppositionens støtte.
Han har et hav af katastrofer bag sig.
Gallipoli, 25.000 døde.
Hans holdning til Indien, den russiske borgerkrig, guldmøntfoden...
... abdikationen og nu dette eventyr i Norge, der kostede... 1800 mand livet?
Et hangarskib, to krydsere, syv destroyere samt en ubåd.
Winston savner dømmekraft. - Han ramte plet om Hitler.
Selv et ur, der er gået i stå, rammer plet to gange om dagen.
Marineminister Winston Churchill.
Allerede? - Ivrig.
Jeg accepterer Deres afgang -
- men De skal vide -
- at jeg synes, De er blevet behandlet forfærdeligt.
Tak, Deres Majestæt.
Denne vej.
Deres Majestæt. - Hr. Churchill.
De er velsagtens klar over...
... hvorfor jeg har sendt bud efter Dem.
Nej, ikke om jeg kan begribe hvorfor.
Det er min pligt at tilbyde Dem -
- posten som premierminister af vort forenede kongerige.
Vil De danne regering?
Det vil jeg. - Udmærket.
Nå, det var da meget nemt.
Ja, det var det.
Jeg kan forstå, at vi skal mødes jævnligt.
En gang om ugen, er jeg bange for. Kan De...
Kan De om mandagen?
Jeg skal gøre mit yderste for at stå til rådighed om mandagen.
Klokken fire? - Jeg tager en lur ved firetiden.
Er det tilladt? - Nej, men påkrævet. Jeg arbejder længe.
Så ved frokosttid?
Frokost? Om mandagen?
Deres Majestæt. - Hr. premierminister.
Godaften, mine herrer. - Velkommen til nr. 10.
Hvad har De på dagsordenen?
Et glas Pol Roger. Skål.
Se herhen! - De skal nok få Deres billeder.
Hr. premierminister. - Anthony.
Hvordan havde kongen det? - Han var beklemt.
Han har aldrig tilgivet -
- at jeg støttede hans brors ægteskab med Wallis Simpson.
De skal kun mødes en gang om ugen.
Det er ligesom at få en tand trukket ud en gang om ugen.
Hvem vil De have med i krigskabinettet?
Chamberlain, naturligvis.
Den ærværdige Hullefiks. - Halifax.
Holder De fjenderne tæt inde på livet? - Mere end det.
Uden dem får jeg sparket af partiet.
Husk også fåret i ulveklæder, Atlee.
Kom, far. Alle venter. - Jeg kommer lige straks, min pige.
Jeg har hørt, at de spurgte lord Halifax først.
Næppe.
Halifax ville aldrig takke nej.
Han er den fjerde søn af en jarl. Fjerde sønner takker aldrig nej.
Jeg ville ønske, De havde fået posten i bedre tider.
De står over for en kæmpe opgave. - Bare det ikke er for sent.
Det er jeg meget bange for, at det er.
Men vi kan kun gøre vort bedste.
Hip hip... - Hurra!
Hvor ser I dog ud!
Vi skal skåle. - Og holde tale.
Mor.
Min elskede mand.
Det er nok ikke alle, der ved, at jeg fik kolde fødder dagen før brylluppet.
Men da jeg allerede havde brudt to forlovelser, før jeg blev 21 -
- og ville få ry for at springe i målet, gik det ikke an at bryde en tredje.
Der var far heldig.
I virkeligheden frøs jeg om fødderne, fordi jeg allerede da vidste -
- at det offentlige liv altid ville komme i første række for ham.
Som ung pige så man ikke frem til et liv i anden række -
- men sådan er det nu engang blevet.
Og det har vores børn også måttet lære at forlige sig med.
Det har vi alle sammen gjort. På hver vores måde.
Og nu her i dag venter så vores belønning.
Beviset for, at vores lille offer var i den gode sags tjeneste.
Skål for jeres far -
- min elskede mand -
- premierministeren.
Premierministeren.
Skål for...
... at jeg ikke kvajer mig.
At du ikke kvajer dig!
Belgien var en skinmanøvre. De trængte igennem Ardennerne til Frankrig.
De krydsede Meusefloden på et døgn. - Det lader sig ikke gøre.
10. MAJ
13. MAJ
Hold øje med Chamberlains lommetørklæde.
Hvis han vifter med det efter Churchills tale, kommer vi med bifaldsytringer.
Hvis ikke, tier vi stille.
Premierministeren.
så
Hr. formand.
I fredags -
- gav Hans Majestæt mig mandat -
- til at danne en ny regering.
Det var såvel parlamentets og nationens udtrykkelige ønske -
- at den skulle være så bred som muligt -
- og rumme alle partier.
Et krigskabinet er trådt sammen...
Nej, rettelse. ... er blevet dannet.
Dannet.
Et krigskabinet er blevet dannet med fem medlemmer -
- der repræsenterer, sammen med oppositionspartierne, en forenet nation.
Læs.
De tre partiformænd har indvilget i enten at sidde i kabinettet...
... eller at beklæde et politisk embede.
Nu, hvor aftalen er på plads -
- anmoder jeg Underhuset med et beslutningsforslag i mit navn...
... om at vise sin billigelse -
- og ytre sin tillid til den nye regering.
Frøken!
Jeg kommer ud, som Gud har skabt mig.
Vi må huske på, at vi befinder os -
- i optakten til et af de største slag i historien.
Og at mange forberedelser skal træffes herhjemme.
Jeg påtager mig hvervet -
- med ukuelighed og håb -
- og siger det samme til Underhuset, som jeg har sagt til min regering.
Jeg kan ikke tilbyde andet -
- end blod, slid, tårer -
- og sved.
Vi står over for den alvorligste opgave.
Vi står over for mange, lange måneders kampe og lidelse.
De spørger, hvad vores politik er.
Jeg svarer, det er at føre krig -
- til vands, til lands og i luften af al magt -
- og med al den styrke, Gud kan skænke os.
At føre krig mod et uhyrligt tyranni -
- uden lige i den tragiske fortegnelse over forbrydelser mod menneskeheden.
Dét er vor politik.
De spørger, hvad vort mål er.
Jeg kan svare med ét ord:
Sejr! Sejr for enhver pris.
Sejr på trods af alle rædsler.
Sejr, hvor lang og barsk vejen end bliver.
Thi uden sejr -
- ingen overlevelse!
Foragt.
Et sted må vi jo begynde.
Lige mine ord.
"Vor politik er at føre krig." "For enhver pris."
"Ingen overlevelse."
Han kan ved gud ikke engang udtale ordet "fred" -
- endsige indlede forhandlinger.
Frygteligt, at jeg aldrig kommer til at opleve mit fædreland i fredstid igen.
Jeg har kræft.
Åh, Neville.
Winston skal væltes.
Hvis vi kan få ham til at afvise fredsforhandlinger med Tyskland -
- har vi to måske grundlag for at gå af.
Det ville fremtvinge et mistillidsvotum.
Det går partiet ikke med til. De er dog dets formand.
Så er han færdig. - Og så påtager De Dem hvervet?
Ja... Når Winston er af vejen, ved man aldrig.
Men det vigtigste er, at Deres politik ville komme på dagsordenen igen.
Fred og nationens beskyttelse.
Officielt. - Hvabehar?
Han skal officielt erklære, at han nægter at indlede fredsforhandlinger.
Vi skal have det på skrift.
KRIGSMINISTERIET ADGANGSKORT
Tak.
Frøken Layton. Denne vej.
Godmorgen. - Tak, hr.
Tak, frøken.
Hvad foregår der hernede? - Det er for fortroligt til Dem.
Toilettet? - Forbeholdt premierministeren.
Sovesalen, når det sidste tog er gået.
Det er kortrummet.
Ingen adgang for kvinder. - Hvilken afdeling er det her?
Indiskretion af enhver art i eller uden for disse lokaler om aktiviterne her -
- er strafbart og kan give to års fængsel i arbejdslejr.
Forstået? - Fuldstændig.
Godt.
Derinde residerer krigskabinettet. Aldrig.
Det er ikke for at være brysk -
- men sådan er reglerne bare.
Dette er skrivestuen.
Godmorgen, hr. - D'damer.
Og Deres pind.
Belgien og Holland falder inden længe. - Og Frankrig?
Hele den franske 9. armé, omtrent 200.000 mand, har overgivet sig.
Alle sammen? - Overgivet sig.
Deserteret. Et knusende nederlag.
Alle vore landtropper, rundt regnet 300.000 mand, er på tilbagetog.
Luftstøtte til tropperne?
Luftwaffe kontrollerer luftrummet. Vi har ikke nok fly til at tage kampen op.
Jeg anbefaler, at vi ikke spilder flere af vores dyrebare fly i Frankrig.
Vi skal bruge dem til vort eget forsvar.
Og vores flåde ligger stille, neutraliseret, ubrugelig.
Så snart vores skibe kommer tæt på, bliver de angrebet nådesløst fra luften.
De er sønderknusende hurtige.
Panserstyrkerne bevæger sig lynsnart vestpå.
De må gøre holdt for at tanke op.
Det er noget andet end den forrige krig. Nu kan de tanke op på en tankstation.
Tankstation? - Vejen til Paris ligger åben nu.
Syv millioner er på flugt.
Hele det vestlige Europa kan bryde sammen om få dage.
Bør befolkningen underrettes?
Ikke endnu.
Først må vi opildne vore gamle venner til heroisk kamp.
Frankrig må og skal reddes!
Premier.
Måske skulle vi slå over i engelsk, hr. premierminister.
Vi har overlevet kriser før -
- og jeg er sikker på, at vi overlever denne.
Fortæl mig om Deres plan for et modangreb.
Der er ikke nogen plan.
De må da gå til modangreb.
Det er De da nødt til.
Jeg tror ikke på -
- at dette panserindtog er en rigtig invasion.
Ikke en rigtig invasion? - Nej.
Så længe deres kampvognsbesætninger ikke er støttet af infanteriet -
- er de blot små flag -
- på et kort.
Kampvognsbesætningerne kan nemlig ikke yde sig selv støtte. Nej!
Jeg nægter at betragte dette storslåede tyske panserangreb -
- som en rigtig invasion!
Han er vanvittig. Fuldstændig vanvittig.
Han er englænder.
Han er en skuespiller, der elsker lyden af sin egen stemme.
Jeg elsker at lytte til ham, men vi må aldrig følge hans råd.
Han får hundred ideer om dagen.
Fire af dem er gode. De andre 96 er direkte farlige.
Han ligner sin far. Han var også en stor taler, men...
Indtil syfilisen åd hans forstand.
Som nationer dog må lide under fædrenes synder.
Efter min mening har vi i dette så kritiske øjeblik for imperiet -
- en drukkenbolt ved roret.
Han drikker et glas whisky om morgenen -
- en flaske champagne til frokost og endnu en til aftensmaden.
Cognac og portvin til langt ud på natten.
Jeg ville ikke låne ham min cykel.
Han er konservativ, går over til de liberale og angriber os i ti år -
- hvorefter han bliver konservativ igen, fordi det passer ind i hans kram.
Beklager, men han repræsenterer kun ét: sig selv.
Måske bliver vi nødt til at udskifte ham, Bertie.
Udskifte ham?
Vi må stræbe efter fred -
- så alle landets sønner og døtre kan komme ud af krisen med noget -
- der ligner et hjem.
Sådan lyder en sand premierminister.
13. MAJ
19. MAJ
V-tegnet betyder sejr.
De skal svare lordseglbevareren.
Sig til lordseglbevareren, at jeg "segler i lord" -
- og kun kan slå én skid ad gangen.
Jeg skal holde radiotalen i aften, så skån mig ikke, Anthony.
Sig Deres ærlige mening.
Det går ikke.
Hvad går ikke?
De antyder, at vi er ved at vinde. Det er vi ikke.
Nej, men det vil virke inspirerende.
Winston... - Anthony.
Jeg har tænkt mig at indgyde dem -
- en gejst, de ikke aner, at de besidder.
De bad om min mening. Jeg fraråder det.
Cicero.
Cicero!
"Hvis lykken går dig imod..."
... et eller andet... et eller andet.
Hvor...
Den er der ikke. Jeg lagde den der.
Clemmie!
Kat! Clemmie!
Vi har ikke til regningerne. - Har du sat min Cicero på plads?
Hørte du mig? Kassen er tom.
Ud! Ud med jer!
Jeg tør ikke skrive flere checks.
Jeg skal nok skære ned. Kun fire cigarer om dagen.
Du er uforbederlig!
Var der andet?
Ja. Min kærlighed til dig.
Hvor meget har du fået at drikke her til morgen?
Jeg ser dig nu, som jeg så dig første gang -
- i 1904.
Jeg tabte helt og aldeles mælet.
Jeg må søreme have været smuk for at udrette det mirakel.
Der gik fire år, før vi mødtes igen. - De fløj forbi.
Du var ombejlet.
fidèle serviteur - Overmåde begavet.
Lionel Earle. - Vidunderlig danser.
Og til lady St Heliers middagsselskab, hvem dukkede så op?
Gris.
Nemlig.
Er vi meget gamle?
Ja, det er jeg bange for, du er. - Din slyngel!
Vil du ikke høre mig i talen til aftenens udsendelse?
Hr. premierminister, situationen i Frankrig.
Stemmer det, at vi er på tilbagetog? Er Frankrig faldet?
De spanske skibe ser jeg ej, thi de er ude af syne.
Hvis De vil sætte Dem hen til Deres skrivebord...
Tal langsomt og tydeligt.
Ind i mikrofonen. Nuvel...
Er De klar? På slaget ni -
- lyser den røde lampe, og så sender vi direkte til hele nationen.
Klokken ni, den røde lampe...
... så begynder De. Ja?
Øjeblik.
Hr. premierminister, er vi klar?
Lige et øjeblik.
Vi går i luften... - Lige et øjeblik, for pokker!
Og fire -
- tre, to, en.
Jeg taler til Dem for første gang som premierminister -
- i en dyster stund for vort land -
- vort imperium og vore allierede -
- og frem for alt for frihedens sag.
Et mægtigt slag raser i Frankrig og Flandern.
Tyskerne er med en bemærkelsesværdig kombination -
- af luftbombardementer og angreb med svært pansrede kampvogne -
- brudt igennem de franske forsvarslinjer nord for Maginotlinjen...
... og stærke panserkolonner hærger det åbne land -
- som de første par dage -
- ikke blev forsvaret.
I KONTROL SIGER FRANSKMÆNDENE
Jeg har dog en usvigelig tro -
- på den franske hær og dens ledelse. Kun en lille del -
- af den prægtige hær har været i kamp -
- og kun en lille del af Frankrig -
- er blevet invaderet.
Side om side -
- er briterne og franskmændene rykket frem.
Rykket frem?
Ikke blot for at redde Europa... - Hvor vover han?!
... men hele menneskeheden -
- fra det mest modbydelige og sjælefortærende tyranni...
... der nogensinde har formørket og tilsmudset historiens annaler.
Men nu knyttes vi sammen af ét bånd.
Vi vil føre krig, til sejren er vor -
- og aldrig overgive os til trældom og vanære.
Uanset hvor store omkostningerne og pinslerne bliver -
- så skal vi sejre -
vil
Storartet, hr. premierminister.
Jeg syntes, du var helt fantastisk.
I ti år har jeg været den eneste, der har fortalt dem sandheden.
Indtil i aften.
Der er ingen fremrykning.
Det er den rene massakre.
Vi er på tilbagetog over hele linjen.
Ville du tjene dem ved at ødelægge deres nattesøvn og skræmme deres børn?
Selv om rædslerne står for døren? - Netop derfor.
Sandheden skal nok gå op for dem.
"V-TEGNET BETYDER SEJR" KUN SEJR GÅR AN FOR CHURCHILL
Har du set det her?
Hvad griner De ad?
Hr. premierminister. - Ja, hvad er der?
Måske...
Måske er De ikke klar over det...
... men den måde, De laver V-tegnet på...
I de fattige kvarterer betyder det noget helt andet.
Hvad? - Det vil jeg helst ikke sige.
Jeg har været taget til fange af boerne og har siddet i sydafrikansk fængsel.
Op i røven.
Hr. premierminister.
Op i røven?
Ja, sådan som De gør det.
De skal bare gøre det omvendt.
Millioner af mennesker skulle nødig blive stødt.
De må De nok sige.
Op i røven!
Deres Majestæt. - Jeg vil nødig tage Deres tid.
Jeg hørte Dem i radioen.
Var jeg til at forstå?
Offentligheden skal ledes -
- ikke vildledes eller overlades til sig selv.
Javel. Var det alt, Deres Majestæt?
Ja. Farvel, hr. premierminister.
Farvel.
Der fik jeg vist lige et kongeligt rap over nallerne.
19. MAJ
25. MAJ
Kl. 20 i går havde tyskerne omringet -
- 60 britiske, belgiske og franske delinger.
Alle vore styrker under lord Gort har trukket sig tilbage -
- eller prøver at trække sig tilbage til Dunkerque, hvor vi ikke kan nå dem.
Hvor mange af vores er fanget? - Dem alle.
Hele vort professionelle soldatervæsen. Vi aner ikke, hvordan vi skal redde dem.
Hr. general, siger De -
- at vi har mistet hele den britiske hær om få dage?
Ja.
Tyskerne er os overlegne i enhver henseende -
- og befinder sig kun 80 km fra kysten. De presser os ud i havet!
Tyskerne må ikke nå frem til havet!
Ikke før vi har hentet vore mænd.
Ismay, hvad har De til os?
Som det ser ud, nærer jeg ikke meget håb om, at vi får vore styrker ud i tide.
Ikke en eneste mand?
Vi kan da ikke være fuldkommen i deres vold.
Hvad er vort næste træk?
Nogen bud?
Sig frem!
Vi har stadig en garnison i Calais 40 km vestpå.
Hvor mange mand har vi der? - 4000, mere eller mindre.
Hvorfor har De dog ikke sagt det? Jamen så...
Vi pudser dem på de tyske kolonner på vej mod Dunkerque.
Vi køber os lidt tid og afleder nazisternes opmærksomhed fra Dunkerque -
- mens vi evakuerer vores styrker til søs. Kan det lade sig gøre?
Det vil kræve et enormt offer. - 4000 unge mænd.
For at redde 300.000.
Hvem leder garnisonen i Calais? - Brigadegeneral Nicholson.
Nuvel.
Sig til Nicholson, at det er altafgørende for vor ø -
- at hans garnison leder fjendens kampvogne, artilleri og bombefly -
- væk fra Dunkerque. De skal vække deres vrede.
Og de skal kæmpe, om nødvendigt...
... om nødvendigt til hans garnison er udslettet.
Det er det rene selvmord.
Hr. premierminister, jeg har forbehold.
Hvem har ikke det?
Jeg er imod unødvendige ofre, når der er en anden mulighed.
Hvilken?
Italien tilbyder sig som mægler i fredsforhandlinger med Tyskland.
Jeg har tilkendegivet, at såfremt det britiske imperium forbliver frit -
- overvejer vi gerne alle forslag.
Mens Hitler svinger pisken?
Tror De virkelig, han lader os bevare vores selvstændighed?
Det er i hans egen interesse...
Der er ikke andet for end at vise den galning -
- at han ikke kan erobre denne ø, og til det skal vi bruge en hær.
Meddel brigadegeneral Nicholson, at tyskerne ikke må nå frem til havet -
- før vi har fået vores drenge væk fra den fordømte strand!
Jeg påtager mig det fulde ansvar. - Såh?
Ja, den herre! Det er derfor...
... jeg sidder i denne stol!
Før De påtager Dem ansvaret for 4000 døde mænd -
- vil De velsagtens overveje alle muligheder?
Hvad foregår der?
Hvordan forholder De dem rent principielt til fredsforhandlinger?
Skal vi forstå det sådan -
- at De end ikke vil overveje at deltage i sådanne forhandlinger?
Jeg vil gerne tale med viscount Halifax og hr. Chamberlain.
I enrum.
Udsted ordren til Calais-garnisonen.
Bekræft, at det er gjort. Gå så.
Også Dem. Ud.
Bridges, De der, afgang! Ud, ud!
Winston.
Vi står over for det visse nederlag på land -
- udslettelsen af vores hær og snarlig invasion.
Vi må lade fornuften råde.
Vi er en søfarende nation, og det har vi været -
- siden bronzealderen.
Kanalen er vores voldgrav, vores brystværn.
Tyskerne kender ikke til vandmasser, der er større end en sø.
De skal først nå frem til denne ø, Edward.
Hvor mænd, kvinder og børn -
- som vi ikke har formået at beskytte, vil være forsvarsløse...
Og hvis skyld er det?
... mod den største hær nogensinde.
Og når Frankrig er faldet, kan Tyskland optrappe sin flyproduktion.
De vil også have den franske flåde. Hvordan skal vi så standse Herr Hitler?
Ord, ord, lutter ord!
Hvis De ikke vil høre tale om fred, er jeg tvunget...
Kan vi ikke give Edward lov -
- til at mødes med den italienske ambassadør Bastianini -
- for at drøfte Italiens rolle som mægler mellem os og Tyskland...
... og høre deres pris?
OPTAGET
Hr. præsident. - Winston.
Franklin!
Hvordan har De det? - Fint. Og De, hr. premierminister?
Jeg har det forrygende.
Hør her. Jeg ringer angående Deres krigsskibe.
Kan vi låne blot...
... 50 ældre destroyere.
Vi kan også godt nøjes med 40.
Jeg har skam forhørt mig -
- men det kan ikke lade sig gøre.
Neutralitetsloven, vi vedtog sidste år, binder mig på hænder og fødder.
Jeg kan ikke få det igennem. Jeg har prøvet.
Må jeg så...
Vil De give mig tilladelse -
- til at sende et hangarskib -
- efter de P-40-kampfly, vi har købt af Dem?
Hr. præsident?
Der må jeg melde pas igen.
En ny lov forbyder omskibning af militært udstyr.
Men vi har jo betalt for dem.
Vi har betalt for dem med de penge, vi lånte af Dem.
Jeg beklager dybt, Winston.
Jeg behøver næppe uddybe -
- hvor ilde stedt den vestlige halvkugle er -
- uden nogen som helst støtte fra Dem.
Jeg er godt klar over det.
De er i mine tanker dag og nat.
Hør her, måske kan vi...
Hr. præsident... - Det, jeg vil sige...
Det ser sort ud for os.
Vi kan transportere Deres fly tæt på den canadiske grænse.
Hvis De så sender et spand heste fra Canada -
- ikke noget motoriseret -
- så kan De selv trække dem over grænsen.
Hvad siger De til det?
Heste?
Sagde De et spand heste?
De kan vel også selv skubbe dem.
De er jo på hjul, for pokker.
Det bestemmer De.
Sådan kunne vi godt finde ud af det, hr. premierminister.
Hr. premierminister?
Alt, hvad De overhovedet kan gøre, Franklin, er kærkomment.
Farvel, Winston. Det må være sent derovre.
På flere måder, end De gør Dem begreb om.
Hr. premierminister. - Hr. premierminister.
Ring admiral Ramsay op. - Javel.
Stil mig om til admiral Ramsay.
Admiral Ramsay, premierministeren er i røret.
Bertie?
Bertie, jeg vækkede dig vel ikke?
Nej, jeg lå og læste i Bibelen.
Om udvandringen?
Hør her, Bertie.
Vi må have evakueret vore drenge.
Flåden siger, at med én krydser og seks destroyere -
- og med Luftwaffe foroven -
- kan vi højst redde 10%.
Jeg vil have, at du samler en armada af både.
Både? - Ja.
Civile både. Så mange, du kan skaffe.
Longleys klipper, Fearnleys ginyacht -
- alle med en lystbåd over 30 fod, der kan sejle til Frankrig.
Bertie, er du der?
Javel.
Hjælp mig med at gennemføre det her, Bertie.
Vi må dog prøve at få nogle af vore drenge hjem.
Jeg får BBC til at udsende ordren.
Godt.
Bertie, er du der stadig?
Ja. - Operationen skal have et navn.
Godmorgen, hr. premierminister. Har De noget at sige til læserne i dag?
Hr. premierminister, er der noget, De vil sige?
25. MAJ
26. MAJ
Hvordan kan De holde ud at drikke om dagen?
Øvelse.
Jeg vil gerne drøfte...
Jeg er blevet adspurgt, om der bør lægges planer -
- for at evakuere mig og min familie til Canada.
Jeg vil gerne høre vor premierministers mening om det.
Jeg mener, at De bør gøre det, De mener, er det rette for Dem selv -
- Deres familie og nationen.
De må og skal overleve.
Premierministeren derimod...
Vi kommer og går jo med lynets hast.
Deres position i parlamentet, er efter sigende ikke stærk.
Mit parti er rasende -
- over den måde, Chamberlain blev skubbet til side på.
Og mange andre tvivler på mig. De vil stadig have Halifax -
- men hvorfor skulle man erstatte lirekassemanden med aben?
Lord Halifax er min nære ven.
Jeg er uønsket.
Jeg har været i unåde siden Gallipolikampagnen.
Uønsket.
Måske fordi De skræmmer folk. - Hvem?
De skræmmer mig. - Sludder og vrøvl.
Hvad i alverden er dog skræmmende ved mig?
Man ved aldrig, hvad der kommer ud af munden på Dem.
Smigrende ord eller sårende ord.
Mine følelser er utøjlelige.
Jeg har en vildskab i blodet -
- som jeg har fra min far.
Og min mor.
Ingen af os har fået besindighed i vuggegave.
Stod De Deres forældre nær? - Min mor var betagende.
Men måske lidt for ombejlet.
Min far var ligesom Gud.
Travlt optaget andetsteds.
Goddag, d'herrer.
Jeg har også bedt krigsministeren om at deltage.
Neville, kan De ikke...
Anthony.
Som De ved, befinder vi os i en farlig situation -
- men den franske premierminister siger -
- at skønt nogle tyske kampvognsdelinger er nået frem til havet -
- så er situationen under kontrol.
Noget nyt fra Calais?
Garnisonen gik til angreb, men blev presset tilbage og er nu omringet.
De er under nådesløs beskydning og bombardement. Tabstallet er 60%.
Hr. premierminister. Angående fredsforhandlingerne.
Vi må holde hovedet koldt -
- og sende et utvetydigt signal om, at vi agter at kæmpe til den bitre ende.
Et fredsudspil udbasunerer svaghed. - Enig.
Og skulle vi blive besejret, er vi ikke værre stedt, end hvis vi giver op nu.
Lad os derfor ikke bevæge os ud på en glidebane -
- med snak om fredsforhandlinger.
Glidebane? Den eneste...
Jeg tror, Italien og Tyskland pønser på -
- at forhandle os op i en krog, så vi ikke kan trække os ud igen.
Vås. Bastianini har sagt...
Jeg foreslår... - Den eneste glidebane...
Hold så op med at afbryde mig, mens jeg afbryder Dem!
Da jeg udpegede mit krigskabinet, omgav jeg mig omhyggeligt med gamle rivaler.
Jeg gik vist lidt for vidt.
Viscount Halifax, deres fremgangsmåde -
- er ikke alene ørkesløs -
- men også dødsensfarlig.
Det, der er farligt, er denne romantiske fantasi om at kæmpe til den bitre ende.
Hvad er enden da -
- om ikke den fuldstændige tilintetgørelse?
Det er ikke heltemodigt at gå under, mens man kæmper, hvis det kan undgås.
Der er intet patriotisk ved død eller ære, hvis alt står i førstnævntes favør.
Der er ingenlunde vanærende at afkorte en krig, som vi er ved at tabe.
Taber vi? Europa er stadig...
Europa er tabt.
Og før vore tropper bliver fuldstændig udslettet -
- bør vi indlede forhandlinger for at få de bedst mulige betingelser.
Hitler stiller ikke uhyrlige betingelser. Han kender sine svagheder.
Han vil være rimelig. - Hvornår lærer vi det?
Hvornår lærer vi det?
Hvor mange flere diktatorer skal vi bejle til -
- føje og skænke enorme privilegier, før vi lærer det?
Man kan ikke tale en tiger til fornuft -
- når man har hovedet inde i gabet på den!
Hr. premierminister!
Winston! Winston...
I går gav De mig tilladelse. - Til hvad?
Til at mødes med Bastianini.
Jeg sanktionerede en teoretisk afsøgning af Italiens pris.
Hvis De ikke tillader yderligere skridt hen imod en fredsaftale, går jeg af.
Pjat, Edward. De ved, jeg har brug for Dem.
Jeg vil ikke se til, at endnu en generation af unge mænd -
- bliver ofret på Deres overmods blodige alter.
Skal vi da hellere dø som lam?
Var Gallipoli ikke nok for Dem? - Hvor vover De?
Vore tropper gnavede pigtråd i Flandern, og det så jeg!
At åbne en front til og udmanøvrere tyrkerne -
- var en seriøs militær idé, der kunne have lykkedes -
- hvis admiralerne og marinestabschefen ikke havde tøvet så længe -
- at overraskelsesmomentet gik tabt!
Valget er Deres, Winston.
De har 24 timer til at indlede fredsforhandlinger, ellers går jeg af.
Jeg har sagt det til ham. Han var rystet.
Det kan jeg forestille mig. - Jeg gav ham 24 timer.
Han går næppe med til det, så jeg går af først.
Dernæst følger De trop. Ellers kan vi ikke udløse et mistillidsvotum.
Jeg bekendtgør det.
Vi har kongens opbakning.
Hr. premierminister.
Hvornår vil De mødes med alle ministrene?
I dag har marineministeriet anmodet alle ejere af motoriserede lystbåde -
- mellem 30 og 100 fod lange -
- om at kontakte marineministeriet...
Til brigadegeneral Nicholson.
30. infanteribrigade, Calais.
Hver en time, De vedbliver med at eksistere -
- er af afgørende betydning, for vore styrker i Dunkerque.
Jeg nærer størst mulig beundring -
- for Deres prægtige forsvarskamp.
Dog vil Deres evakuering ikke finde sted.
Jeg gentager:
Den finder ikke sted.
Underskrift.
Her... her.
Må jeg gå? - Nej.
Hvad er der i vejen?
Vi får ikke noget at vide.
Det hele er fortroligt.
Vi hører bidder, og det er værre end slet ikke at vide noget.
Hvad vil De gerne vide?
Hvor mange mænd overlever?
Kom med.
Jeg må ikke komme ind i kortrummet. - Nu må De godt.
Rør, d'herrer.
Den tyske hær kontrollerer alle franske havnebyer undtagen Dunkerque og Calais -
- hvor en garnison anført af brigadegeneral Nicholson -
- tiltrækker ilden og sinker den tyske fremrykning mod Dunkerque.
Begge steder er vore tropper omringet.
Vi arbejder på at tømme Dunkerque havn for forliste fartøjer -
- så vi kan nå frem med de både, der skal evakuere vore drenge -
- men vi er under konstant luftangreb.
Vort eneste håb i Dunkerque er, at det bliver overskyet -
- og angrebene dermed forpurres, men det er skyfrit.
Og uanset hvad, får jeg at vide, skal der et mirakel til -
- for blot at få 10% af vore mænd ud.
Fat mod, frøken Layton.
Fat mod.
Mine herrer.
Hvor lang tid har de igen...
... hvis vi ikke redder dem?
En, måske...
... to dage.
Der er nyt fra Calais, 30. infanteri. De har søgt tilflugt i byens kastel -
- i et sidste og sikkert håbløst forsøg på at holde skansen.
De har fået ordre til at redde sig, hvo der kan.
Brigadegeneral Nicholson, telegram. - Tak.
Godt kæmpet, drenge.
Alt vel, folkens?
Dog vil Deres evakuering -
- ikke finde sted.
Jeg gentager: Den vil ikke finde sted.
CALAIS FALDET, ANTAL DRÆBTE ELLER TILFANGETAGNE UVIST
Gå nu i seng, Gris.
Du er nødt til at sove.
Gå din vej, Clemmie.
Den mulighed forpassede jeg for længe siden.
Hvem skal jeg stille om til?
Ramsey. - Lige et øjeblik.
Bertie. Hvor stor er tilslutningen?
Det er for tidligt at sige.
Hvor mange både har meldt sig? - Winston, det kommer til at tage tid.
Anmodningen om civile både, Bertie, var ikke en anmodning, men en ordre!
26. MAJ
27. MAJ
Frøken Layton.
Jeg må have fat i... fat i...
... tale med...
Med?
Klokken 15. - Klokken 15.
Ja...
Ja, bed Bridges om at indkalde...
Gudfader... Krigskabinettet, klokken 15. Tak!
Hr. premierminister. Det er fra lord Gort i Frankrig.
Belgien er faldet.
De kapitulerer ved midnatstid.
Frankrig følger trop inden længe.
Det mest sandsynlige angreb, Tyskland vil iværksætte mod vort land -
- er en stor flåde hurtiggående motorbåde, op til 200 -
- med 100 mand i hver i et storstilet søangreb.
Således kan fjenden landsætte en betydelig styrke -
- flere steder på kysten på én gang samtidig med luftangreb over land.
Vi mener ikke, at vi hverken til vands eller fra luften kan forhindre det.
Vil De gentage det?
Vi må ruste os til en snarlig invasion af vor ø.
Vi anbefaler, at borgerne skal varskos om den overhængende fare -
- og at alt personnel skal mobiliseres for at forsvare Storbritannien.
Uden tøven. - Tænd lyset.
Tak, hr. general.
Foretag de nødvendige forberedelser.
Før til protokols, at jeg har hørt fra den italienske ambassade i London.
Italien er rede til at mægle mellem os, vore allierede og Tyskland.
I så fald...
- bør vi fremsætte sådan et tilbud, når ...
... når...
... når Tyskland forgæves -
- har forsøgt at invadere vort land.
Forgæves? - Så har jeg intet andet valg...
Winston!
Du nægter at se i øjnene -
- hvor farlig situationen er.
Hele vores hær bliver udslettet.
Betingelserne må aftales!
Anthony.
Så har vi tilsyneladende...
... intet andet valg end dog at overveje -
- forhandlingens vej.
Hvis Hitlers fredsbetingelser er...
... overherredømme over Centraleuropa...
... generhvervelse af visse tyske kolonier -
- og hvis han lader os bevare -
- vores selvstændighed...
... så ville jeg være taknemlig over -
- at slippe ud af vor nuværende...
... knibe.
Men det er usandsynligt -
- at han fremsætter sådan et tilbud.
Men hvis jeg kunne få de tyske betingelser at vide...
... så ville jeg være rede til at overveje dem.
Tak, hr. premierminister.
Vi udarbejder straks et udkast.
Jeg har spekuleret over -
- de seneste dage...
... om det er omfattet...
... af mine pligter...
... omfattet af mine pligter...
... at overveje...
... om det er omfattet...
Er det alt for i aften, hr. premierminister?
... om det er omfattet af mine pligter...
... at indlede...
... forhandlinger med...
TRODSIG HITLER ANGRIBER UDEN NÅDE
... den...
... den korporal.
Det pattebarn.
Det modbydelige uhyre.
Den slagter, den... uhyrlige...
... barbar.
... ondskabsfulde malersvend.
Malersvend!
Hvor kom vi fra?
Nå?
Jeg forstod Dem ikke.
De... - Ja?
De mumlede. - Mumlede.
De rette ord...
... kommer ikke til mig.
De skal nok komme. Ingen kan sætte ord sammen som Dem.
Deres ven?
Min bror.
Hvor er han?
Han var på tilbagetog til Dunkerque.
Men han klarede den ikke.
Hvad er der?
Jeg kigger bare på Dem.
Skal jeg læse højt?
Ja tak.
Jeg har spekuleret over de seneste dage...
... om det er omfattet af mine pligter at overveje at indlede forhandlinger...
... med...
Med?
Jeg har bare stået her og forestillet mig -
- at jeg ikke var her mere.
Om det så var, fordi jeg var død, eller fordi slottet var væk.
Canada. De må beslutte Dem.
De kan regere i eksil. - Skal det virkelig være min skæbne?
Jeg står her og indser, at jeg er vred.
Allerhelvedes vred.
Elskede?
Elskede Winston.
Du har besøg.
Du har fået besøg.
Min elskede, du bærer hele verden på dine skuldre.
Jeg... - Ja, ja.
Men disse indre kampe -
- har faktisk rustet dig til netop dette øjeblik.
Du er stærk, fordi du er ufuldkommen.
Du er klog, fordi du rummer tvivl.
Nå, skal jeg lukke ham ind?
Hvem?
Kongen.
Hvilken konge? Vores konge?
Hvis det ikke er ham, er det en, der ligner ham op ad dage.
Hr. Churchill. De må undskylde det sene tidspunkt -
- men Deres hustru mente, det var et godt tidspunkt nu.
Skal vi sætte os? - Ja, endelig.
Noget at drikke måske?
Jeg har haft besøg.
Af? - Viscount Halifax.
Det lader til, at udsigterne til en fredsaftale -
- er øget dramatisk.
Krigskabinettet er ved at udarbejde et brev til Mussolini...
... hvori man beder ham om at få forhandlinger i stand med Herr Hitler.
Så havde Halifax ret.
Jeg vil gerne høre Deres synspunkt. - Jeg foretrækker at høre Deres først.
Gid jeg vidste det.
Nationer, der går under med fanen højt, rejser sig igen, og dem...
... der tamt overgiver sig, er færdige.
Belgien? - Faldet.
Norge? - Holland.
Frankrig inden længe. - Stemningen i parlamentet?
Frygtsom, panisk. - Og De?
Er De ikke bange?
Jo, noget så forfærdeligt.
Støtten i krigskabinettet -
- til at kæmpe videre er brudt sammen.
Senere i dag orienterer jeg Underhuset -
- derefter.
De har min støtte.
Deres Majestæt?
De har min støtte.
Jeg erkender gerne, at jeg havde mine forbehold angående Dem i begyndelsen -
- og vel var der nogle her i landet, der frygtede Deres udnævnelse -
- men ingen frygtede den dog som Adolf Hitler.
Den, der kan jage den brutale en skræk i livet -
- fortjener al vor tillid.
Vi to arbejder sammen. De har min uforbeholdne støtte.
Bekæmp de skiderikker.
Jeg skal nok gå til parlamentet -
- men uden mit eget partis støtte bliver jeg nødt til at bede om fred.
De gav mig engang et godt råd. Måske kan jeg gengælde det.
Gå til folket. Lad dem vejlede Dem.
I al stilhed gør de det som regel.
Men sig sandheden til dem råt for usødet.
Hvis en invasion er nært forestående, hvis tropperne i Frankrig er fortabt -
- skal de forberedes på det.
Når det gælder visse anliggender -
- har jeg kun meget få -
- jeg kan tale med uden omsvøb.
Måske har vi nu hinanden.
Skræmmer jeg Dem ikke længere?
Lidt. Men det kan jeg godt klare.
27. MAJ
28. MAJ
Vi er klar. Mere eller mindre. - Mere eller mindre hvad, Ramsay?
Giv mig et antal. - I alt 860 fartøjer.
Den største civile flåde nogensinde. Operation Dynamo afventer Deres ordre.
Hr. admiral -
- iværksæt Dynamo.
Og må Gud våge over dem alle.
Premierministeren er forsvundet.
Ved De, hvordan man gør? - Ja, hr.
Hvordan kommer jeg til Westminster? - Westminster...
District Line mod øst, et stop.
Det lyder ikke særlig svært. - Nej, hr.
Tak. - Selv tak.
Notatet har titlen "Udkast til henvendelser til Italien" -
- og lyder således:
"Hvis signor Mussolini vil hjælpe os med at nå frem til en aftale om Europa -
- der sikrer de allieredes selvstændighed og sikkerhed -
- og kan udgøre fundamentet for en retfærdig og varig fred i Europa -
- er vi rede til at indlede drøftelser, med ønsket om at nå frem til løsninger -
- af de anliggender, der ligger signor Mussolini på sinde.
Vi er klar over, at han fordrer særlige løsninger i middelhavsområdet -
- og hvis han i al fortrolighed vil fortælle, hvad de går ud på -
- vil Frankrig og Storbritannien strække sig langt for at imødekomme hans krav."
Nå... Dét er altså undergrundsbanen.
Tak.
Er der nogen, der har en tændstik?
Tak.
Hvad kigger De på?
Har De aldrig set en premierminister køre med undergrundsbanen før?
Hvad hedder De? - Oliver Wilson, hr. premierminister.
Og hvad laver så De, hr. Wilson? - Jeg er murer.
Vi får hårdt brug for murere snart.
Forretningen kommer til at blomstre.
Fremdrift!
Hvor gammel? - Fem måneder.
Han ligner Dem.
Frue, det gør alle spædbørn.
Hvad hedder De? - Fru Jessie Sutton.
Fru Sutton, mig en fornøjelse.
Abigail. Abigail Walker.
Marcus Peters. - Marcus Peters.
Agnes Dillon. - Agnes.
Maurice Baker.
Alice Simpson.
Frøken Margaret Jerome. - Næ, en Jerome.
Min mor var en Jerome. Vi er sikkert nært beslægtede.
Sid nu ned, alle sammen.
Tak, hr. Baker.
Hvordan går det så, alle sammen?
Holder De humøret højt? - Ja.
Det er godt, for det får vi brug for.
Jeg vil gerne spørge Dem om noget -
- der har tynget mig.
Måske kan De give mig et svar.
De, det britiske folk -
- hvordan er Deres sindsstemning?
Fortrøstningsfuld?
Og i givet fald, hvor fortrøstningsfuld? - Meget.
Nogle siger, sagen er tabt på forhånd. - De eneste, der er værd at kæmpe for.
Hørt! - Sig mig så:
Hvis det værste skulle ske -
- og fjenden pludselig stod -
- på gaden over os, hvad ville De da gøre?
Kæmpe. - Kæmpe mod fascisterne.
Kæmpe med alt, hvad vi kunne få fat i. - Kosteskafter!
Gade for gade. - De indtager aldrig Picadilly!
Nej, det gør de nemlig aldrig. Hvad nu, hvis jeg sagde -
- at vi måske, hvis vi beder pænt -
- kan få gunstige betingelser af hr. Hitler -
- hvis vi indgår en fredsaftale med ham her og nu.
Hvad ville De sige til det? - Aldrig!
Aldrig! - Aldrig! Aldrig!
Aldrig...
... aldrig.
Overgiver du dig aldrig? - Nej, aldrig.
"Således sagde tapre Horat...
... der jo var portens vogter:
'Det gælder evigt her på jord, at døden...
... alle tugter.
Og hvorledes kan man bedre dø -
- end når alt synes tabt?
For sin fædrene aske og de templer, guderne har skabt.'"
Græder De?
Ja...
Jeg er et værre flæbehoved.
Det må De hellere vænne Dem til.
Hvor standser vi nu?
Westminster.
Der skal jeg af.
Hr. premierminister.
Hr.
Krigskabinettet venter.
Jeg skal tale til ministrene. - Hvornår?
Nu. Jeg har ikke orienteret dem siden regeringsdannelsen.
Hr. premierminister. - Goddag, d'herrer.
Jeg skal lige straks tale til mine ministre -
- og De er alle meget velkomne til at deltage, hvis De har lyst.
I eftermiddag -
- skal jeg tale til Underhuset -
- angående nationens sikkerhed.
Netop nu er krigskabinettet ved at udarbejde dokumenter -
- der skal bane vejen for at indlede fredsforhandlinger med Herr Hitler.
Gennem hans lakaj Mussolini.
Jeg har spekuleret nøje over, de seneste dage -
- om det hørte med til mine pligter -
- at overveje at indlede forhandlinger med...
... med den mand.
Men så...
... talte jeg med...
Oliver Wilson.
Fru Jessie Sutton.
Fru Abigail Walker.
Marcus Peters.
Maurice Baker.
Alice Simpson og frøken Margaret Jerome.
Brave, gode landsmænd, der alle talte varmt for -
- at det var omsonst at tro, at hvis vi forsøgte at slutte fred nu -
- så ville vi få bedre betingelser, end hvis vi kæmpede til det sidste.
Tyskerne, mente hr. Baker -
- ville kræve, i afvæbningens navn, vore flådebaser og meget mere.
Jeg tror, han han ret.
Jessie Sutton talte på manges vegne, da hun sagde -
- at vi ville ende som en slavestat.
Under en britisk marionetregering nedsat af Hitler.
En regering ledet af sådan en som Mosley.
De stillede et yderligere spørgsmål, og det stiller jeg nu Dem:
Hvor ville vi da ende?
Nogle ville drage fordel af det.
Indflydelsesrige personer skulle nok forhandle sig frem til gode vilkår -
- som de kunne nyde på deres landsteder uden at skulle se på swastikaen -
- vaje over Buckingham Palace!
Over Windsor! Og uden på disse bygninger.
Aldrig! Aldrig!
Derfor henvender jeg mig til Dem.
Jeg henvender mig til Dem -
- for at høre Deres mening i denne dystre stund.
Mine nye venner påpegede nemlig -
- at De nok ville fare i flæsket på mig -
- hvis jeg så meget som overvejede forhandlinger eller overgivelse!
Tog de fejl? - Nej!
Tak. Så har jeg hørt Dem.
Jeg har hørt Dem.
Det lader til, at De også ønsker -
- at hvis vores øs lange historie skal få en ende -
- så lad den da først ende, når hver og en af os -
- ligger og bliver kvalt i vores eget blod på jorden!
Da jeg bad om deres holdning -
- lød der en ytring, som flokkens sammensætning taget i betragtning -
- kom helt bag på mig.
Der er ingen tvivl om, at hvis vi er ude af stand til at lede nationen -
- så bliver vi væltet af taburetterne.
Jeg er vis på, at hver eneste minister i parlamentet -
- hellere vil gå en snarlig død i møde og miste sin familie og sine ejendele -
- end overgive sig.
Og den holdning deler de med næsten hele befolkningen.
Det påhviler mig de kommende dage og måneder -
- at udtrykke deres holdning.
Der bliver ingen fredsaftale.
Nu må De alle følge Deres overbevisning.
Med forlov, d'herrer.
Jeg tror minsandten, jeg skal tale til parlamentet.
Og jeg har ikke skrevet ét ord af talen.
Dér er de små sataner.
Tiny. - Hr. premierminister.
Frøken Layton.
Jeg har brug for Dem.
Vi må begge to gå af nu for at fremtvinge et mistillidsvotum.
Lad os nu først slutte os til vore kolleger i Underhuset.
Vi bekendtgør det efter premierministerens tale.
Her bor en evindeligt udmattet kvinde -
- fordi der kræves for meget af hende.
Premierministeren.
Når det gælder spørgsmålet om invasion -
- må jeg konstatere, at der aldrig har været en periode -
- i de lange århundreder, som vi praler af -
- hvor man har kunnet udstede en absolut garanti mod invasion -
- til vor befolkning.
Hørt.
Men jeg har fuld tillid til -
- at hvis alle gør deres pligt -
- hvis intet forsømmes -
- og de bedste foranstaltninger træffes, hvilket sker her og nu -
- så viser vi os atter i stand til at forsvare vor ø.
Vi kan ride krigsstormen af. - Hørt!
Og vi kan overleve tyranniets trussel.
Om nødvendigt i årevis.
Om nødvendigt alene.
Det er i al fald det, vi agter at gøre.
Det er det, Hans Majestæts regering har besluttet. Hvert eneste medlem.
Lidt til højre.
Det er det -
- parlamentet og nationen vil.
Det britiske imperium og den franske republik -
- der kæmper for samme sag og lider samme nød -
- vil til døden forsvare deres fædrene jord.
De vil bistå hinanden som gode kammerater -
- af alle kræfter.
Hørt!
Endskønt store dele af Europa -
- og mange gamle og berømte stater er faldet -
- eller risikerer at falde -
- i kløerne på Gestapo -
- og resten af nazisternes afskyelige apparat -
- så vil vi hverken segne eller fejle.
Vi bliver ved til det sidste!
Vi vil kæmpe i Frankrig.
Vi vil kæmpe på havene.
Vi vil kæmpe med voksende selvtillid og stigende styrke i luften.
Vi vil forsvare vor ø for enhver pris!
Hørt!
Vi vil kæmpe på strandene.
Vi vil kæmpe på landingspladserne.
Vi vil kæmpe i markerne og i gaderne.
Vi vil kæmpe i bakkerne.
Vi kapitulerer aldrig!
Hørt.
Og hvis...
... hvilket jeg ikke et øjeblik tror på -
- denne ø eller store dele af den -
- bliver undertvunget og udsultet -
- så vil vores oversøiske imperium -
- bevæbnet og bevogtet af den britiske flåde -
- fortsætte kampen.
Indtil med Guds vilje -
- den nye verden i al sin magt og vælde -
- træder til og redder og befrier den gamle!
Sejr!
Kom De på andre tanker?
Den, der aldrig kommer på andre tanker, kommer ingen vegne.
Hvad skete der lige?
Han mobiliserede det engelske sprog -
- og sendte det i kamp.
Næsten alle 300.000 mand ved Dunkerque blev reddet af Winstons civile flåde
Neville Chamberlain døde et halvt år efter
Viscount Halifax blev kort efter sendt til Washington af Winston
Den 8. maj, fem år efter, sejrede Storbritannien og dets allierede
Senere det år tabte Winston valget og gik af som premierminister
"Succes er ikke endelig, fiasko ikke fatal.
Det er modet til at fortsætte, der tæller." Winston Churchill
www.DanishBits.org
Oversat af Helle Schou Kristiansen Dansk Video Tekst