"Realisme er et elendigt ord.
Jeg ser ingen forskel mellem fantasi og virkelighed."-Federico Fellini
...kaninhullet gik brat nedad.
Ned, ned, ned...
La bella confusione. Den smukke forvirring.
Lucy!
BASERET PÅ EN (OVERVEJENDE) SAND HISTORIE
Alle skal blive voksne, før eller siden.
Min søster Claire var dog ikke enig.
Hun var en normal teenager, men holdt aldrig op med at tro på magi og eventyr.
Og ægte kærlighed.
Hvilket gjorde hende til en magnet for svin.
Ja. Av.
Heldigvis var vi superpopulære. Selvom det var vi egentlig ikke.
Jeg har aldrig været det, man ville kalde et charmerende barn.
Og Claire... hun havde problemer.
Men vi Cunningham-piger havde én ting fælles:
Vi sked på, hvad andre tænkte om os.
Men Claire fortsatte med at drømme.
Som alle ved, bør man aldrig drømme ubeskyttet.
Lucy Jean Cunningham.
Hej.
Fra da af havde Claire kun én hensigt:
At sørge for, at Lucy var beskyttet. Mod alt og alle.
Selv mig.
Vil du have månen? Bare sig til, så kaster jeg en lasso omkring den.
- Sikke en god idé, Jeg giver dig månen. - Jeg tager den.
"'Jeg vil ikke vokse op blandt gale, ' sagde Alice."
Alle forældre lyver for deres børn om julemanden, og hvad ved jeg.
Men Claire tog det til et nyt niveau.
Hun sørgede for, at intet slemt ramte nogen. Ikke engang guldfisken,
som en dag flyttede til det store koralrev.
Eller Dorothy, som rejste væk for at blive professionel gedehyrde.
Eller morfar Peter, som holdt op med at komme på besøg og ringe.
Men blev ved med at skrive.
Jeg ved ikke, hvor meget Lucy troede på det, men hun var med på legen.
De levede lykkeligt til deres dages ende.
Bortset fra én ting.
- Lucy! - Ja?
Det er den kedelige del, vent lidt.
Drenge er nogle idioter.
- De var kun interesserede i én ting. - Jeg kan se hendes numse!
Og det var ikke Lucy.
Men der var dog en dreng.
Jeg kaldte ham Ørerne.
Lucy blev forelsket.
Pladask.
Men det holdt ikke.
Er flyttet til Italien. Undskyld. PJ.
Claire trøstede.
De var glade.
Ærligt talt, hvor mange kan sige det? Hvorfor gøre noget andet?
De havde altid tid.
RIMINI, OHIO OKTOBER 1993
Luce?
- Ser min numse stor ud derfra? - Enorm.
Drøftede I, om hun skulle på college?
Ja, men det ville hun ikke.
Eller ville du ikke?
Jeg vil have, at hun skal gøre noget, som hun virkelig brænder for.
Virkeligheden sker jo i drømmene.
Undskyld, hvad?
Virkeligheden sker jo i drømmene.
Jeg har læst det på en kop.
- Sikke en interessant situation! - Kom med min morgenkåbe.
- Sådan en havner man ikke i hver dag. - Jeg vil have min morgenkåbe.
Ikke i Bedford Falls.
- Prosit. - Giv mig min morgenkåbe!
Den er meget fremskreden.
Banke, banke på. Hej, Claire.
Endnu en død guldfisk? Claire?
Hvad er der sket? Hvad er der?
Du milde.
Mary, jeg ved, hvad jeg skal i morgen og til næste år
og året efter det. Jeg vil forlade dette hul og opdage verden!
Italien, Grækenland, Parthenon, Colosseum...
Hvordan skal hun klare sig selv?
- Har du nogen opsparing? - Ingen.
Godt. Hun er 20 år, har aldrig haft en kæreste,
sit eget hjem eller et arbejde.
- I lever på en sky. - Du skal jo hjælpe mig.
- Så kys hende dog! - Hvadbehager?
Hvorfor kysser du hende ikke, i stedet for at tale hende ihjel?
- Skal jeg kysse hende? - Ungdom er spildt på visse personer!
- Kan hun noget? - Ja!
Hun taler kun om sinde drømme og fantasier.
Du har skabt et forbandet rod.
Græsslåning. Hun slog græsset.
Det kan jeg huske. Hun var bange for plæneklipperen.
Undskyld, det er ikke sjovt.
Det er ikke sjovt. Jeg ved ikke, hvad hun skal tage sig til.
Hvem ansætter en 20-årig, som opfører sig som en 13-årig?
Ikke jeg.
- Du har spoleret hende, Claire. - Hjælp hende.
- Jeg kan få hende ind på college. - Hun har brug for et liv!
Mit livs chance, hører du? Mit livs chance!
Det er hans livs chance.
Hør efter! Jeg vil ikke have hverken plastik eller en stueetage!
Og jeg vil aldrig nogensinde giftes, er det forstået?
Jeg vil gøre, hvad jeg har lyst til. Og du... Og...
"Er du vild med film? Det er vi. Få erfaring, og lav videofilm samtidigt.
Eksperimenterende produktionsselskab søger assistenter. Kontakt Clive Montgomery."
- I Cleveland. Hvordan vil du komme derhen? - Jeg tager scooteren.
Du har aldrig været til jobsamtale. Hvad vil du sige?
Sig ja, og sig, hvad de vil høre.
- Har du lavet nogen film? - Nej.
Ja. Ja.
Jeg så Deres annonce og blev interesseret. Mere behøver du ikke sige.
Har du nogen færdigheder?
Ja.
Jeg arbejder hårdt, jeg er motiveret og meget detaljeorienteret.
Det er sandt. Kan du starte med det samme?
- Nej. - Ja.
- Ja.
Fremragende, mener jeg. Hvis du øver dig i nogle dage, kan du få en aftale.
Nej, jeg har ringet til dem. Det er i dag, klokken fire.
Godt. Det er fint med kappen og støvlerne. Det skal nok stå godt til tidens mode.
Du behøver ikke gøre det her. Du har aldrig været i byen alene, det kan vente.
Det er i orden, jeg klarer mig.
Lad mig se dig, skat. Jeg ordner det lige.
- Mangler du noget, er jeg ved telefonen. - Jeg elsker dig.
- I lige måde. - På dem, Lucy!
Hej, min skat!
- Der skete ikke noget. - Godt...
- Vi ses... - Har du en livsforsikring på hende?
VELKOMMEN TIL CLEVELAND
Han gør mig for lykkelig. Det er problemet.
- Kan det være sandt? - Hans følelser er som fingre på mig.
Hun er alt, hvad jeg har drømt om.
Der er så meget, han ikke ved. Hvordan fortæller jeg det?
- Der er varmt herinde. - Det er det liv, jeg altid har ønsket.
Og endelig mine hemmeligheder...
Godt! Cunningham, Lucy.
Jeg kan se dig. Kom nu.
Sæt dig.
- Godt. Lucy, ikke? - Jo.
Godt, og jeg kan se, at du er...
For fanden... Er det en enhjørning?
- Du godeste. Og du er...? - Lucy Cunningham.
- Ja. Nej, hvor gammel er du, søde? - Aha. Jeg er 20 år.
Fremragende. Lovlig. Og du har erfaring med at indspille film?
- Ja. Jeres annonce vakte min interesse. - Skønt.
- Hvem har du arbejdet for? - Min mor.
- Hun har nok lært dig et og andet. - Ja, det har hun.
Jeg arbejder hårdt, er meget motiveret og detaljeorienteret.
Det er godt i denne branche.
Lad os tale om karrieremål. Hvor ser du dig selv senere i livet?
Altså jeg...
- Jeg er vild med film. - Vil du stå foran kameraet?
For jeg må sige, at den facon, du har...
Din stil, "ren og uskyldig, men stadig fræk". Jeg er vild med den.
Jeg er helt vild med den. Vi kan lege præst og nonne med det samme.
- Ja, hr. - Hvor meget ønsker du dette job?
Jeg vil meget gerne have det.
Jeg ved, at der er ting, som jeg skal lære, men jeg arbejder gerne hårdt.
Jeg lover, at I kan tage chancen med mig.
Jeg vil give dig en chance, Lucy. Jeg stoler på dig.
Jeg tror på dig. Jeg tror, at du har "det".
Du kommer op på væggen på ingen tid.
Jeg er personligt parat til at lade dig starte med det samme. Nu, mener jeg.
- Vil du det? - Ja.
Så kan du starte med at tage dit antræk af.
Så kan du og jeg gå op på alteret og synge en salme.
- I orden. - Fint.
Jeg er straks tilbage.
De damer! Lad mig se jeres patter.
Fantastisk, smukt.
Pæne, pæne, pæne. Hov, hvor skal du hen?
Hallo? Luce?
Fellini?
Ikke sulten.
DEN VISIONÆRE ER DEN ENESTE SANDE REALIST-FEDERICO FELLINI
Det ændrer forventningerne...
En af filmhistoriens mest berømte og kontroversielle instruktører.
- Han er ikke som nogen anden. - Han har vundet fem Oscars
og flere priser, end nogen anden.
- Vinderen er Italien, Federico Fellini. - Vinderen er Italien, for Amarcord.
- Vinderen er Gadepigen Cabiria. - La Strada.
I filmens historie har få filmskabere udvidet vor horisont
og forandret vort syn på kunstarten. En af dem hed Federico Fellini.
Han viste os mørket, som kan indtage vore sjæle, samt den magiske kraft...
...som kan føre os tilbage i lyset.
- Vi skal gå! - Dit sjal!
Jeg deler krogen i to!
Nej, jeg ved ikke hvad formålet med denne sten er.
Men den må have et.
For hvis denne sten ikke har et formål, er alt meningsløst.
Selv stjernerne.
Og du.
Du har også et formål.
Mit ur!
Hvor er hun nu?
Hun er død, den stakkel.
- Har du det godt? - Ja, fantastisk. Scooteren er væk.
- Hvad? - Fik du jobbet?
Det er fantastisk. Undskyld... Jeg er dødtræt!
Det har været en lang dag. Jeg er på mit værelse.
Hvad?
Marcello! Kom her!
Skynd dig!
Hvem er du, Sylvia?
Vi er på Fellinis kontor. Før optagelserne.
Her går mennesker af alle slags ind og ud.
Denne dame har sagt til Fellini, at han aldrig får lavet en god film,
hvis han bruger de samme gamle og kedelige ansigter.
Så læser hun et af sine egne digte: Er lynet Guds signatur?
Hvordan stiller man et spørgsmål...?
Ciao.
Ciao, hr. Fellini.
Mi chiamo Lucy.
"Kære Federico..."
"Jeg har været...
...en stor fan i...
...en dag."
- By og delstat? - Italien?
Italien.
Pronto!
- Pronto? - Ciao!
Hej, jeg hedder Lucy Cunningham, taler De engelsk?
Ja. Ja, det er Mario, jeg taler engelsk. Er De americana?
Ja. Ja, undskyld. Jeg er americana.
Må jeg tale med hr. Fellini, tak?
- Har De aftalt et møde, Lucia? - Nej.
Godt. Allora. Klokken tre i morgen, i orden? Hos Fellini.
- Ciao. - Hvor?
Fellinis kontor i Rom. Klokken tre. Kom ikke for sent.
- Sagde han, hvor længe? - Nej.
- År, måneder? - Nej... Aner det ikke...
- Uger? - Nej.
Hun må ikke vide det.
Aldrig nogensinde.
- Lover du det? - Meget morsomt.
Jeg mener det. Lov mig, at du aldrig siger det.
Godt. Det lover jeg.
Lucy?
Vent lidt, Kerri.
Hej... Hold da op!
- Skal du ud at rejse? - Jeg skal til Cleveland.
For at hente scooteren. Den blev slæbt væk.
- Ja? Cleveland i Italien? - Nej...
- Bare Cleveland. - Aha.
- Hvad ser du? - Ikke noget, du ville ikke kunne lide det.
Dækker du tv'et?
Du opfører dig slet ikke underligt. Ville jeg ikke kunne lide det?
Jeg? Moi?
- Moster Kerri? Hold op. - Ja...
Du godeste. Lucy...
Nej, nej, jeg kan godt lide det. Jeg mener...
Jeg kunne lide det, men... Det er lidt mærkeligt, ikke sandt?
- Ikke? - Jo.
- Kan du lide det? - Ja!
Det er en film af Fellini om...
...menneskeheden. De er bare så ægte.
Ja, der var masser af menneskehed. Han var ikke nærig med menneskeheden.
Alle er så forskellige. Der er faktisk en filmfestival...
De viser alle Fellinis film. Den hedder Tutto Fellini.
Folk kommer alle vegne fra kun for at se hans film.
Vi må fortælle det til Claire.
Nej... Lad være med det. Vær sød ikke at fortælle hende det.
- Hvad er der sket? - Jeg tror ikke...
Jeg tror ikke... Jeg tror ikke, at hun vil have, at jeg rejser, så...
Vil hun ikke have, at du rejser?
Du er 20 år, du må godt rejse!
- Det ved jeg godt. - Det er dit liv!
Hvad vil du?
Hej, mor.
Hej, Lucy.
Kan du huske historien, som jeg altid har fortalt, om dengang du blev født?
Jeg sagde, at det var den bedste og den værste dag i mig liv.
Den bedste, fordi jeg vidste, at jeg aldrig ville elske nogen så højt.
Det gør jeg ikke.
Og den værste,
fordi jeg vidste, at jeg ikke kunne beskytte dig mod alt i dit liv.
Men jeg forsøgte.
Og jeg er ked af det.
Og jeg elsker dig så højt.
Men jeg...
Jeg må...
Claire?
Døren!
- Mor? - Fandens.
- Er alt vel, mor? - Vent, vent.
Hej, Lucy.
- Er alt, som det skal være? - Det er det aldrig.
Den forkølelse! Alt er fint.
Jeg har det godt.
Der sker ikke noget.
- Hvordan er de så? Fortæl mig det. - Fantastiske.
- Er de det? - De er slet ikke som amerikanske film.
De ender meget sørgeligt, og nogle gange...
...forstår man ingenting. Og de er...
...de er ret frække, og der er meget...
- Sex? - Ja.
- De lyder jo forfærdelige. - Ja...
Men du kan lide dem, og det er fantastisk.
- Det er godt, at du kan lide dem. - Det kan jeg.
Men jeg har så mange spørgsmål.
- Jeg ville ønske, at jeg kunne møde ham. - Kunne du tænke dig det?
Forestil dig det. Husker du En sommers dårskab?
Katherine Hepburn. Venedig. Julies balkon i Verona.
- Det er virkelige steder. - Og Rom. Det er der, Fellini...
Nej! Ja, Rom!
- Han er der nu. - Nej. Du skal rejse.
Vi skal rejse.
Vi...
Vi kan ikke rejse.
Men du kan rejse.
Det kunne være sjovt. Jeg ved, at der er langt, men jeg har sparet op...
Ja, men hør her...
Vent. Jeg kan ikke rejse, forstået? Du skal rejse. Alene.
Vi skal stoppe det her. Forstår du?
Du har brug for dit eget liv. Og det har jeg også.
Jeg er træt. Jeg skal passe på mig selv.
- Det gør mig ondt, hvis du ikke har det... - Nej, jeg har det godt!
Nej, jeg har det godt. Jeg har det godt, Kerri er her. Jeg har brug for tid, okay?
Se på mig. Jeg har brug for tid for mig selv.
Jeg har brug for et liv lige nu. Jeg har brug for et liv!
Undskyld!
Jeg vil finde Ham.
Hej.
Finde hvem?
ØNSKER, AT DU VAR HER...
Italien.
- Hvad er det værste, som kan ske? - Åh, jeg ved ikke...
Hun kan fare vild, blive berøvet, overfaldet, voldtaget, parteret...
Okay.
Hvem fanden er Fellini?
En italiensk filminstruktør. Han laver italienske film.
- Hvad? Hvilke film? - Ingen ser dem.
- Hvad handler de om? - Om, du ved... mest om menneskeheden.
Om hvor fordærvet menneskeheden er. Mange orgier.
Togaer.
Baller, bryster. Bølgende bryster.
Kunst, du ved.
- Pronto? - Mario?
- Hej, det er Lucy Cunningham. - Ah, la americana
Ja, americana, ja.
Jeg gik glip af flyet til Rom og endte i Verona.
- Verona? - Og jeg har mistet min bagage.
De sagde, at den er sendt til Tyskland, Østrig, eller sådan noget.
Så jeg ville bare ringe og sige, at jeg er på vej...
- Vent, vent. - Jeg glæder mig sådan til det...
- Lucia, Lucia, Lucia. - Hvad?
Fellini er her ikke. Du traf ham ikke. Du fik ikke dit møde med Fellini.
Han er ikke længere i Rom, så du må vente.
- Vente i nogle dage. - I nogle dage?
Måske en uge.
Du er i Verona. Romeo og Julie, spis is, se balkonen.
- Gør noget. - I orden.
- Ja. - Spis bombolini, de er meget lækre.
- Ja. Tak! - Ciao, ciao, ciao.
Ciao! Ciao.
- Hvad er de der? - Kugler.
- Kugler? - Rum baba.
Romkugler. Delizioso.
- Vil du smage? - Ja, gerne.
Bellissima...
Un altro? En til?
- Tak. - Selv tak.
Jeg har de bedste kugler i Verona.
5000 lire, tak.
Spis. Drik. Bliv forelsket.
Lægen sagde fire af disse om dagen... Eller var det disse?
Jeg tager dem alle, tak.
Disse giver en øget fornemmelse af eufori.
- Jeg tager en. - Jeg tager også en.
- Skål. - Skål.
- Er du sød at hente en til? - Er det virkelig kræften, som dræber dig?
- Og ikke de film der? - De er lidt deprimerende.
Så spurgte de, om italiensk nyrealisme var død eller levende...
Neorealisme, min egen. Du svarede vel levende?
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige.
Ciao, bella!
Hvad hedder du?
Stakkel. Hun forstår ikke et ord af, hvad vi siger. Hun er helt udenlandsk.
- Hej. - Åh, dit engelsk er...
- Hun er amerikaner. - Nå, ja.
Hvad bringer dig til Italien?
Jeg leder efter nogen.
- Hvor romantisk! - Rejser du alene?
Nej, jeg er her med min mor.
- Sylvia. Det er Robert. - En fornøjelse at møde dig.
- Lucy. - Hun er bedårende, Robbie. Jeg...
- Hun er ikke et kæledyr. - Hold op!
Jeg forsøger bare at more mig lidt.
Lucy, vil du følge med os?
Hvor skal I hen?
Betyder det noget?
Denne vej.
Guido!
Sylvia! Du milde. Lad mig se dig. Du er så smuk.
- Det er min nye veninde, Lucy. - Bellissima.
Hun er fra Ohio.
Hej.
- Robert. - Guido.
Tre ting holder jeg mest af: Kærlighed, kærlighed...
Og kærlighed!
- Brava! - Det er ikke noget at tale om.
En mindeværdig præstation. Især af dit venstre bryst.
- Jeg syntes, at du var smuk. - Selvfølgelig gjorde du det.
- Du instruerede det. - Værsgo.
Guido, har du nogensinde instrueret noget med en handling?
En kærlighedshistorie måske? Hvorfor er europæisk film så langtrukken?
Åh, nu har jeg det!
- Påklædningen. - Du har tydeligvis misforstået det.
Hvad mener du om italiensk film, Lucy? Hvordan vil du beskrive den?
- Åh, det ved jeg ikke. - Det er fremragende.
La bella confusione. Den smukke forvirring.
- Her mangler vi ikke smuk forvirring. - Man skal ikke forstå hans film.
De skal skylle ind over dig, som i en drøm.
Den visionære er den eneste sande realist.
Skål for opblæste, egocentrerede film,
som er helt usammenhængende.
Tal for dig selv.
Tid til at gå.
- Hvad foregår der? - Det er så mærkeligt.
Har jeg misforstået handlingen?
Der er ingen handling.
Sig mig, har du en kæreste? En ægtemand?
Ikke?
Se lidt liderlig ud, for mig.
Kom her.
Nej? Nej?
Nej?
Godt så.
Livet er kun en illusion.
En historie fortalt af en tåbe. Fuld af lyd og raseri.
Den betyder intet.
Guido kan være kedelig.
Vi skal drikke, det hjælper altid. Skål.
- Hvad er det? - Nej, nej...
- Jeg beder dig... - Hvor sødt. Små tegneserier.
Har du tegnet dem? De er vidunderlige.
- De er forfærdelige. - Det ligner abstrakt realisme.
- Så banale. - Hvorfor ikke bare sige dårlige?
Her, Lucy. Tegn mig.
ROMEO OG JULIES BALKON
Jeg tegner dig, i orden?
- Godt. - Godt.
Tak.
Du!
Ja?
Er du...
Er du sulten?
Sulten? Spise?
- Nu? - Ja.
I orden. Godt.
Godt.
- Der er en bar der. - Godt.
- Godmorgen. - Godmorgen. Jeg vil have en cappucino.
- En cappuccino. - To cappuccino.
Kan vi få tre?
Tre cappuccino.
Tak.
To kopper?
Den her...
Min mor.
- Hun tager tre breve sukker. - Tre?
I kaffen, ja.
Det er meget sødt. Jeg kan ikke lide det...
Sødt. Dolce.
Dolce.
La Dolce Vita.
- Kender du Fellini? - Ja.
- Jeg er vild med Fellini. - Jeg kan godt lide Fellini.
Jeg... vil møde Fellini.
Jeg er vild med La Strada. Gelsomina...
- Gelsomina. - Zampanò.
Kan du lide store mænd?
Nej.
Og det vigtigste: Vaffanculo.
Min far sagde: "Det er åndssvagt, Pietro."
Og jeg svarede: "Rend mig."
Så løb jeg grædende min vej.
Men jeg tror, at livet er sådan.
Følg dine drømme.
Tak.
Fordi du viste mig rundt.
Det var en fornøjelse. Det var så lidt.
- Farvel. - Farvel.
Du. Må jeg vise dig noget?
Ja.
Tre, to, en...
- For fanden... - Fanden?
- Hold da op! - Ja!
Hørte du det?
Stille, de kan høre os.
Ja!
- Kom så, skrig. - Nej, vi får bare ballade.
- Hvad var det? Kom nu. - Jeg kan ikke!
Ciao, Fellini!
Fellini!
- Kom så, gør det for mig. - Nej, nej...
- Gør det for mig. - Nej. Jeg kan vist se nogen...
Dine linjer er så smukke.
Og dine?
Du skal ikke se mine. De er ikke lige så gode.
Hvorfor ser han sådan ud?
Er det...?
Fellini!
- Fellini! - Fellini!
Fellini!
Hvem ser det her?
Du godeste, sikke nogle korte dragter.
- Man kan næsten se deres boller. - Bollerne hænger neden for dragten.
Dæk bollerne, drenge.
Er du sød at slukke for den?
- Jeg forsøger at huske, hvordan her var. - Da det var mit værelse?
- Ja. - Plakater.
- Hvad hed den film... - Den blå lagune?
Det var en form for blød porno.
Du var ret sjov dengang.
Ja, jeg var ret sjov, ikke? Jeg er ikke så sjov længere.
Shaun Cassidy.
- Mark Hamill. - Mark Hamill!
- Leif Garrett. - Ja!
- Hvem var den anden Hardy-dreng? - Parker Stevenson.
- Bay City Rollers. - Woody. Bay City Rollers.
- Så lækre. - Så lækre.
Blev du gravid dengang?
- Det tror jeg. - Tøjte.
Og kullet. Jeg er til blyanter.
- Den klassiske... - Alt har sin plads. Alt skal defineres.
- Ja. - Man skal få snavsede hænder.
- Det skal man ikke. - Det er som at elske.
Man skal have fingrene i alt.
Det skal blive rodet.
Meget rodet. Med kul i sengen?
- Ja, man skal røre ved alt. - Kul på gulvet, i køkkenet...
Ja, på alt! Hvorfor ikke? Det er jo det skønne ved kunst.
Vidste du, at Fellini lavede tegneserier, før han begyndte at skabe film?
Han er kendt for at have tegnet på servietter.
Han tegnede på servietter overalt.
Og jeg ved, at han foretrak blyanter frem for kul.
Du elsker Fellini.
- Hvorfor? Fordi han er stor? - Jeg kan ikke lide ham på den måde.
Vil du... lave film?
Vil du medvirke i film?
Fellini er filmskaber, så hvorfor?
Vent.
Det er Lucy.
- Lucy er meget sødere end hende. - Nej.
Det er den film, hun så i Cleveland. Hun så noget i denne film.
Rejste hun for at slutte sig til et cirkus?
Nej.
Hun rejste, fordi jeg var et fjols.
Nu ikke så indbildsk.
Hun er forelsket.
I hvem dog?
Livet... er en kombination af magi og pasta.
Vi har tid.
Hej, har du en kæreste?
Stol aldrig på en mand.
Man kan gå i seng med dem,
men aldrig stole på dem.
De stjæler dine penge, knuser dit hjerte,
skubber dig i en flod eller ud over en klippe.
Alligevel bliver man ved med at stole på ham, tilgive ham og elske ham.
Nej.
Forstået?
De behøver dig. Du behøver ikke dem.
God rejse, Gelsomina.
Hej, Mario. Det er Lucy, som ringer.
Americana.
Jeg vil takke dig for, at du fik mig til at blive i Verona.
Det har faktisk været...
Det har været vidunderligt.
Jeg sagde godt nok, at jeg ville tage til Rom...
- Men... - Lucia, det er mig, Mario.
Hør her. Du skal tage til Rom, forstået?
Du skal tage til Rom. Tag det næste tog, og tag til Rom.
Det er meget vigtigt. Hør efter, Lucia. Fellini vil møde dig.
- Vil han det? - Så du skal tage til Rom, og det nu.
Det er meget vigtigt. Let din søde bagdel, og tag til Rom.
- Ja, okay! - Det er vigtigt, vi har ikke megen tid.
Okay, ciao, ciao.
Hej. Hvor skal du? Det er tidligt.
Jeg skal til Rom.
Fellini.
Vent!
Min Fellini.
Lucy, du er min Fellini.
Her er jeg.
Du kunne have rejst.
Hvor kører toget hen?
- Pronto? - Mario? Hej, det er Lucy.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Jeg er i Venedig.
- Jeg vil bare sige, at jeg kommer. - Beklager, men det er umuligt.
Bliv væk. Du kom ikke til dit møde.
Forstår du? Ikke flere møder med il maestro.
- Jeg forstår, men... - Det er slut.
- Du bad mig om at komme... - Jeg bad dig om at komme i sidste uge!
Du har meget travlt, men du bad mig om at komme...
Du lader til at have mest travlt! Du havde et møde med Federico Fellini!
- Du må forstå... - Ti stille! Du er sød, men lidt dum
- Jeg har ingen steder at tage hen. - Det er dit problem, Lucy.
- Ja, Mario. Men du sagde... - Sig ikke, hvad jeg sagde!
- Du sagde, at du ville komme! - Ja, men jeg har rejst så langt...
Han gav mig en besked til dig, Lucia.
Hvad sagde han?
Han sagde: "Sig det her til Lucy, Mario.
Alt, hvad du har brug for, er der, Lucia.
Sommetider må man rejse langt, langt væk
for at finde det, som er en nærmest."
Ciao, Lucia.
- Det her er min yndlingsdel. - Hvad?
- Jeg har ikke engang set det. - Ja, det er slutningen.
Godt. Hvor er jeg glad for, at den er slut.
Du fatter det ikke. Jeg forstår, hvad Lucy mente.
Det er en smuk kærlighedshistorie, men det er kunst, og...
- Hvad? - Er det, hvad du ser?
Ja, det er så fint.
Seriøst? Det er bare abstrakte billeder. Du lægger dit eget møg i det.
Det er logisk, eftersom du lever i din egen fantasiverden af fornægtelse.
- Hvorfor er du så led? - Det er sandt.
Bare fordi du ikke værdsætter kunst.
- Kan vi ikke tale ærligt om det? - Hold nu op.
- Det er noget lort. - Jeg er døende, og du er ondskabsfuld.
- Flot. Bare træk dødskortet. - Du har jo sådan et fantastisk liv.
Hvornår havde du sidst en kæreste? Har du fået børn? Har du været mor?
- Det tror jeg næppe. - Hvad er der?
Jeg tager mig af dig og Lucy. Det er mit liv.
- Det er min opgave. - Lucy er min datter! Ikke din.
Nej, du er mit barn. Du er mit barn. Du er så skide selvoptaget, Claire.
- Ud. - Ikke sært, at hun rejste.
- Ud herfra! Ud! - Du er ved at miste forstanden.
- Ud, ud, ud! - Det bliver skønt at slippe for dig!
Hvordan kan kvinder synke så lavt?
Åh, undskyld! Er alt vel?
- Er alt vel? - Ja.
Skal du have hjælp?
- Ja, jeg leder efter togstationen. - Aha, togstationen.
Godt, kom så. Jeg viser dig vej. Placido, undskyld.
Lucy.
Nå, Lucy... Du er kunstner?
Undskyld. Jeg så, at du tegnede tidligere.
- Så smukt. - Det er ikke noget.
Tilgiv mig, jeg ville ikke skræmme dig.
Tak.
Så...
Rejser du alene? Med en kæreste måske?
Nej, med min mor. Hun venter mig på togstationen.
Ja, naturligvis. Jeg kender en genvej.
Kom nu. Tag min arm. Så går vi.
Der findes tusind måder at fare vild på i Venedig.
Vi har kanalen og mere end 400 broer.
- Det er smukt. - Jeg elsker det.
Jeg kan høre nogen synge. Kan du høre det?
Er din mor kunstner, lige som du?
- Hun tegner lidt... - Fandens.
Vi er faret vild.
Jeg laver sjov. Denne vej.
Min mor er lærer. En søster er bager.
Hun er konditor. Lækkert. Jeg har også en bror...
En stor familie.
Togstationen ligger i denne retning. Det er bare denne vej.
Vil du gå den vej?
Hej, Placido!
Fandens
Fandens, jeg glemte at sige det. Mine venner holder en fest for mig.
Jeg er nødt til at gå derhen. Vil du ikke nok?
Jeg ved det godt: Togstationen og mor.
Men kom nu, kom nu. Ellers begynder jeg at græde.
Kom med mig, fem minutter.
Kan du ikke bare fortælle mig vejen? Jeg skal møde min mor.
- Fest først? - Beklager, det går ikke.
Det går ikke. Bare fortæl mig vejen, så finder jeg det selv.
Godt. I orden, tilgiv mig.
Hør godt efter. Du fortsætter ligeud.
Så kommer du til en bro. Du går over den, og så ser du en rest...
Nej, først går du til højre. For enden af gaden ser du en restaurant.
Så går du til venstre, over en bro, og der ligger stationen. Gentag.
- Fokuser. Det er farligt. - Jeg går ligeud.
- Så går jeg til højre? - Nej, nej. Ligeud, anden gade til højre.
Du går over broen, der er en restaurant. Så går du til højre,
så til venstre, over en bro. Der er stationen.
Godt. Farvel, Lucia. Hyggeligt at møde dig.
Får du problemer, så skrig, aftale? Ciao, Lucia.
Vent!
- Hvem er skønheden? - Det er Lucia.
Hun er kunstner.
Der er mad.
Nej, nej, nej!
Kan du vente på mig?
Lucia.
Vi er venner her.
Kom, Lucia.
Vent!
Vent, Lucy, Lucy, Lucy!
Vent, vent, vent. Undskyld, undskyld.
Så, så.
Scusa, scusa.
Undskyld.
Hvad er et kys?
Ganske enkelt et ønske...
...om at fordybe sig...
...i den kvinde, man elsker.
Lucy!
Kaninhullet fortsatte i en tunnel,
som førte til døden.
Ned, ned, ned.
Men der var for mørkt til at se noget.
Hun så på brøndens sider og bemærkede, at de var dækket af skabe og boghylder.
Så sagde hun til sig selv, næsten drømmende:
Æder katte flagermus? Æder katte flagermus?
Ville hun komme ud igen?
Undskyld, har du en telefon?
- Hallo? Lucy? - Kerri?
- Jeg skal tale med mor. - Jeg...
Ja, det ved jeg.
Jeg ville sige det til dig før.
Hun ville ikke have, at du skulle vide det.
Lucy, det gør mig så ondt.
Hun er væk, Lucy.
Det gør mig ondt.
Er du der endnu?
Læg ikke på, Lucy.
Buongiorno.
Americana?
- Hvad hedder du? - Lucy Cunningham.
Lucy... Lucia.
Lys.
Er du her på ferie? Besøger du familien? Venner?
Hvorfor er du her?
Jeg...
...ledte efter Fellini.
Fellini? Federico Fellini?
Il maestro.
De kalder ham fyrtårnet. Fyrtårn, lys, Lucy.
- Fellini var illusionens mester. - Nej, nej, nej.
Vi mødtes til indspilningen af Satyricon. Det er længe siden.
Vi var meget yngre, meget slankere. Meget nøgne.
Åh, ja ja ja.
Lucia...
Alt har et formål.
Selv den sten der.
Også du.
110 Via Margutta. Fellinis adresse, i Rom.
- Pronto. - Hej Mario. Jeg kommer i morgen.
Nej, Lucia. Ikke flere møder...
Den italienske filminstruktør Federico Fellini er død efter to uger i koma.
Han blev 73 år gammel.
"Hvordan ved du, at jeg er gal?" spurgte Alice.
"Det må du være, ellers var du aldrig kommet hertil," svarede katten.
Hvor længe vil du skabe film? Hvor mange år vil du blive ved?
Lad mig se. I 200 år.
Alt har et formål.
Selv denne sten.
Selv stjernerne.
Selv du.
SLUT
Oversættelse: Dorte Langberg