HoundDawgs EXCLUSiVE PREMiERE
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Agamemnon vil diskutere krigsførelsen.
Jeg kommer. Giv mig et øjeblik.
Fortæl, muse, om den geniale helt.
Som rejste langt efter at have plyndret den kendte by Troja.
Efter ti år af Agamemnons blodige belejring-
- er det kun den vise Odysseus, som kan styrte den gyldne civilisation.
Jeg elsker dig, Penelope. Min lille kattegudinde.
Jeg elsker dig højere end luften og vinden.
Jeg elsker dig højere end selve livet.
Og jeg dig, min flotte mand. Min pirat.
Han er stærk ligesom sin far.
Vi kalder ham Telemachos. Den store kriger.
Det er bedre at lære ham at bruge hovedet. Ligesom hans far gør.
- Det er Agamemnon. - Det er for tidligt.
Det er min pligt at kæmpe ved hans side, når han kalder til krig.
I Athenas navn, lov, at du vender tilbage.
Det er op til guderne.
Så længe jeg har luft i lungerne, vil jeg kæmpe for at vende hjem til dig.
Tiden er gået. Vi skal gøre klar til krig.
Giv denne ring til min søn, hvis jeg ikke vender hjem.
Vent.
Må guderne bringe dig held.
- Farvel, min elskede. - Når I ses igen, er dit navn historisk.
Vær ikke urolig for din hustru.
Med dine tropper og mine græske styrker har vi over 1000 skibe.
Troja falder. Du er hjemme om en måned.
Kong Agamemnon!
Vi må vende hjem. Den trojanske mur er uigennemtrængelig.
Jeg giver ikke op. Jeg er en hanrej i denne pragtfulde nation.
Min Helen, min brud-
- min ejendel, ligger med den mest beskidte skabning af dem alle.
Vi kan ikke bryde gennem portene.
Hvis du vil dø for at lindre din skam, hvorfor angriber du så ikke muren-
- og møder pilene fra de herlige trojanere?
- Jeg er konge, Akilles. - Ti år med krig!
- Gudene må virkelig elske dig. - Så havde jeg været hjemme hos min kone.
Måske hvis du havde kæmpet med hjerte og testikler!
- Stop nu! Stop! - Muren er uigennemtrængelig.
Jeg ser trojanerne ride ind og ud hele dagen!
- Er der en hjerne derinde? - Akilles...
- Han har en pointe. - Har du også mitet forstanden?
Nej. Vi må finde en måde at komme ind med trojanerne.
Hvordan gør vi det?
Der er måske en måde.
- Trojanerna er forfænglige. - Ekstremt meget.
De laver statuer og stiller dem på torvene.
De elsker deres statuer. De repræsenterer deres storhed.
Hvad nu, hvis vi gav dem et trofæ, de ikke kunne modstå?
Det skal være et meget stort trofæ.
- Et, der smigrer dem allermest. - Netop.
Hvad taler I om? Sig det nu bare.
Agamemnon... Hvis jeg åbner Trojas porte-
- kan jeg så vende hjem og aldrig drage i krig igen?
Hvis du sørger fr, at Troja falder, lover jeg dig som konge-
- at du kan tage hjem til Ithaka og din familie.
Vi har en plan! Mænd!
10 DAGE SENERE
Vi har gået i en evighed. Hvor er denne fantastiske ting?
Herovre, Deres Majestæt.
En gave?
Grækerne er flygtet som kujoner!
Man kan ikke stole på en gave fra grækerne.
Vi brænder den og påkalder Krakens forbandelse.
Så må alle grækerne synke og drukne.
Nej, Kirke. Vi overlader grækerne til deres skam.
Giv dine mænd ordre til at køre trofæet ind min by.
Så vi kan fejre vores sejr omkring den.
Gør, som kongen befaler.
- Kraken. Kan I høre det? - Det er kun en legende.
Det siges, at den aldrig ville skade trojanere, men jage alle grækere.
Væt stille, ellers tager jeg din tunge.
Hvis det lykkes os, Aesus, kan vi vende hjem.
Vi nærmer os porten.
Jeg har aldrig set så meget guld og juveler. Snart er det vores.
Pas på med din grådighed, den kan blive vores død.
- Fokuser på dit sværd og guderne. - Til helvede med guderne.
Hil Priamos, konge af Troja.
Se gaven fra grækerne. Guderne priser dig, store konge.
Store Apollo, solens gud. Tag denne gave og giv os held.
Længe leve Priamos. Bærer af Trojas sværd.
- For Troja! - For Troja!
For Troja! For Troja!
Man skulle tro, de havde vundet Olympiaden. Hvornår skal vi angribe?
Vi må vente, til deres glæde har gjort dem trætte.
Vi burde have mere respekt for dem, der har dræbt vores folk i så mange år.
Derfor nyder jeg deres fald.
Du er ung. Vi dræber, fordi det er vores pligt.
Du burde ikke nyde det.
Kom.
Du har gjort mig en stor tjeneste, Odysseus, konge af Ithaka.
Jeg har gjort, hvad du bad om. Lad os afslutte det, så jeg kan vende hjem.
Lad os tage vores ære.
Stop ham! Angrib!
Far! Porten er åben.
Grækerne! Jeg vidste, at vi ikke kunne stole på dem.
Slip Kraken fri og giv dem en lærestreg.
Monstret har aldrig været sluppet fri før. Det vil ødelægge alt.
Nej, Kraken skader ikke trojanere. Den tilintetgør sig selv inden da.
Jeg beder dig, slip Kraken fri.
Red dit folk.
Til angreb! Den græske horde er over os!
- Kirke, før mig til Kraken. - Denne vej, herre.
Forsvar dit hjem og din brud.
Helen, din utro skøge! Jeg vil have dit hoved på et spyd.
Jeg havde glemt, hvor smuk du er.
Min by!
Se ikke. Slip Kraken fri, så får du din hævn.
Søstre! Dødens stund er kommet.
Kun du kan gøre det her, gode konge.
At påkalde væsenet kræver en stor opofrelse.
Vi må kæmpe.
Stop! Gør det ikke.
Kraken er gudernes monster. Du kan ødelægge hele verden.
Hvem er denne græker, som vover at trodse mine mure?
Jeg er Odysseus. Konge af Ithaka.
Odysseus. Konge af Ithaka. Jeg forbander dig og alle, der følger dig.
Din kone gifter sig med en anden. Din søn dør uden en trone.
Ingen af jer ithakanere vil nogensinde vende hjem!
- Jeg tror ikke på dine forbandelser. - Tankeløse græker!
Hvis du nogensinde sætter din fod i Ithaka, bliver det udslettet!
Hør mig, store Kraken! Udfør denne forbandelse!
- Ser du din undergang nærme sig? - Den er en fiktion.
Vi ses i helvede.
Akilles! Slip dit våben.
Tag hende, Aesus!
- Min ven, vi fører dig til båden. - Rejs, Odysseus.
Tag dine mænd og rejs hjem.
Til guderne. Jeg har dræbt den uovervindelige Akilles.
Til guderne! I kan ikke dræbe en trojaner!
Så længe hun er hos os, kan I ikke skade os!
Tag mig med. Dræb mig. Det spiller ingen rolle.
I flygter til havs, ind i Krakens domæner.
Nok med jeres legender og forbandelser!
Rejs, Odysseus. Men glem mig ikke.
Sørg ikke over din ven, du møder ham snart igen.
Jeg frygter ikke den dag, da mit navn nævnes i historien sammen med Akilles'.
Vær ikke så sikker. Du ser aldrig dit elskede Ithaka igen!
Se, hvordan dine mænd skælver af frygt. Er det dem, du forsvarer?
- Hvad var det for et jordskælv? - Byen er faldet, Eurylochus.
Bring os hjem.
Ved Zeus, hvad er det for en plage, der forfølger os?
Det er Kraken! I er alle fordømt!
Hvordan besejrer vi den?
Den kan ikke skade os, så længe vi har den trojanske præstinde!
I kan ikke have mig ved jeres side for altid. Kraken følger jer for evigt.
- Indtil du og dit kongerige er døde. - Ti, trojanske heks!
Fremad, Eurylochus!
Så hurtigt, som vinden tager os! Lad os forlade dette sted!
Drik ud, mænd. Krigen er forbi, men kongen er ikke vendt hjem.
På et tidspunkt vil dronningen tage sig en ny mand.
Føl jer godt til rette. Det her er vores kongerige nu.
Dronning! Kom og betjen os! De bedste tilbageværende!
- For et nyt styre i Ithaka! - Ja!
Din længsel fører ikke til noget. En død konge kan ikke høre dig.
Tankeløse udyr. Jeg burde smide dig ud.
Skille dig af med støtten fra de mægtigste familier i Ithaka?
Ville du berøve din søn både en far og en konge?
Pas på. Du er stadig gæst i mit hjem.
Når min mand vender hjem, skal han lære dig manerer.
Hvis han vender hjem.
- Indtil da kræver vi din gæstfrihed. - Som du ønsker.
Vi skal have mere vin, vores glas er tomme.
Vi har ledt i flere måneder, men stadig ingen landemærker.
Vi kan været uden for kortet.
- Er vi ikke på vej vestpå mod solen? - Jeg styrer mod vest, vi sejler mod øst.
Jeg styrer mod nord, og vi sejler mod syd.
- Jeg frygter, det er magi. - Det er Priamos' forbandelse.
Tal ikke om forbandelser, det gør det kun værre.
Brød. Konge.
Jeg beklager, herre. Det er alt, vi har tilbage.
- Hvor mange dage har vi til? - Ingen. Der er kun orm tilbage.
Jeg spiser ikke før mine mænd.
Har du set Kraken, gamle Thelonius?
Nej. Ikke siden malstrømmen.
- Den er væk, tror jeg. - Det må vi håbe.
Præstinde.
Præstinde? Hvilket tempel? Du håner mig med sådan en titel.
- Hvad skal jeg så kalde dig? - Jeg er Kirke.
Jeg er Odysseus.
Jeg ved, hvem du er. Du er blevet forbandet i al evighed.
- Vil du binde mig igen? - Forsøger du at spinbge over bord igen?
Hvor skulle jeg tage hen? Troja er væk, mit folk findes ikke længere.
Og hvor er min beskytter, Kraken?
Det her er alt, jeg har. Denne båd og luften, jeg indånder.
Her. Spis.
Hvorfor denne venlighed?
Krigen er forbi. Vi er ikke længere fjender.
Spis det her. Det er det sidste brød.
Vi jar brig for proviant. Kender du dette farvand?
Hvorfor skulle jeg hjælpe dig? Du ødelagde min by og bortførte mig.
Du satte en forbandelse på mit navn. Krigen har gjort os til ligemænd.
- Vi burde smide kællingen over bord. - Nej, vi bruger hende som beskyttelse.
Og jeg tror, der er noget godt i hende.
Her er der ingen trojanere. Ingen grækere. Vi er alle børn af havet.
Hun er en af os nu.
Land i sigte!
En rosa ø. Det er underligt.
Hvad giver en ø den farve? Har du set noget lignende, Thelonius?
Nej, herre.
En ø af rosa blomster.
Synet af rosa blomster på en ø. Sirenernes sang er som en drøm.
De siger, hvad du ønsker at høre. Men du bør frygte.
Viden vil ødelægge dig. Du skal være, hvor sirenerne er.
Sirener.
Et gammel digt, min mor sang for mig. Sirener forfører mænd med deres sang.
Hvis en mand hører det, vil han hen til dem. Han betalar med sit liv.
- Sirener er en myte. - Nej, de er lige så virkelige som os.
Hvis du har et spørgsmål, vil de besvare det.
Men du vil være fortabt for altid.
Kom! Kom til os, modige Odysseus!
- Hørte du det? - Hvilket?
Vi fortæller, hvad du vil vide. Vi fortæller dig vejen hjem.
Jeg vil sejle tættere på øen, så jeg kan høre deres sang.
- Dine mænd vil dø. - Vi skal finde vejen hjem.
Vi fylder mændenes ører med voks.
Giv mig et reb, Eurylochus! Bind mig til masten og sejl derover.
- Det her er vanvid. - Jeg skal sejle min mænd hjem.
Bind mig. Hårdrre.
Hør på mig. Dæk jeres ører med voks, til vi er sejlet forbi.
Kun jeg skal høre deres råb.
Uanset hvad jeg siger, må I ikke befri mig.
Ikke før vi er langt forbi øen. Først da må I løsne rebet.
- Lad en anden gøre det. - Nej. Jeg skal gøre det.
Jeg påvires ikke af deres sang. Jeg bliver ved din side.
Udmærket. Tilgiv mig for det, du nu skal se.
- Hører du noget, herre? - Jeg er ikke sikker.
Odysseus! Vi har ventet på dig. Vi har en besked.
Kærligheden venter, venter. Kærligheden venter ikke på nogen.
Tag den, fang den. Du er mægtig.
Der er en overflöd af rigdom omkring dig.
Herlige kærlighed.
Vi fortæller dig alt. Vi ved alt.
Sig, hvad jeg skal vide!
Penelope venter. Ithaka venter på dig.
Fortæl mig vejen hjem!
Dødsriget og så til Ithaka.
En lang rejse mod syd, mod øst. Hvor ingen sol står op.
Til stien, til Penelope, til kærligheden.
Nej. Ikke dødsriget. Der må være en anden vej.
- Det kan ikke passe. - Fortæl mig en anden vej!
Nu ved du det. Det er tid til at betale for denne viden.
- Med kærlighed, åh smuk kærlighed. - Kom til mig. Kom, min Odysseus.
Min mand.
Berfri mig! Kom nu. Hun er her!
- Det er kun en drøm. - Nej!
Hun er her. Hun var lige der!
Ignorer dem.
Kom til mig, min kære. Min krop har brug for din glød.
- Kirke, jeg begik en fejl... - Kys mig, kys mig!
Befri mig. Jeg kender vejen hjem.
Rolig, konge af Ithaka. Det er kun illusioner.
Efterlad mig ikke her. Efterlad mig ikke.
Kom til os, vi slipper dig fri. Vi slipper dig fri.
- Gud! - Jeg elsker dig, min kære mand.
Penelope! Tag min sjæl! Penelope!
Tag mine mænd! Tag mit skib! Tag mit kongerige!
Bare befri mig! Lad mig være hos min elskede!
Befri mig!
Styr os væk fra øen, ellers mister I jeres konge!
Penelope! Jeg kommer! Jeg kommer!
- Nej, Odysseus! - Stands!
- Vi kan ikke følge efter.
Strømmen er for kraftig.
Så følger vi efter ham. Svøm. Du kan blive, hvis du vil.
Han er fortabt uden mig.
Velkommen, heroiske Odysseus. Jeg har ventet på dig.
Den smukke Penelope. Det er pænt af dig at forgylde os med dit nærvær.
Tag hjem! Min mand bliver ikke glad, når han vender tilbage.
Din mand er død. For dit kongerige og søns skyld skal du vælge en ny.
En ny konge!
Odysseus lever. Det kan jeg mærke.
Indtil du beviser det modsatte, vil jeg være ham tro.
Hvor længe tror du, at folk vil undvære en konge?
Du og din søn har levet længe nok på mindet om ham.
Det tager ikke lang tid at overbevise dem om, at du er uegnet til at herske.
Du har ret.
Inden jeg vælger, vil jeg væve et brudeklæde.
Så guderne velsigner foreningen.
Når det er færdigt, vælger jeg en ny mand. Er du tilfreds?
Det bliver jeg, når jeg ligger i din seng.
- Lever jeg? - Ja, store kriger.
Det er tid til at hvile dig.
Her.
Spis.
- Fortæl igen, hvem du er. - Jeg reddede dig fra dit dødelige liv.
- Hvor er min hustru? - Jeg er din hustru nu.
Du er en mand blandt drenge. Den største levende helt.
Du burde være en gud. Vil du være en gud?
Nej.
Alle mennesker vil være en gud.
Hvad er det galt, min kære?
- Du bryder dig ikke om mig. - Jeg elsker dig.
Men jeg elsker også mit dødelige liv. Jeg elsker min hustru.
Jeg elsker den søn, jeg aldrig har mødt.
Jeg vil vende tilbage til mit gamle liv.
Jeg tilbyder dig evig lykke.
Du afviser mig, som var jeg en dødelig heks.
Vil du være guds fjende, dødelige Odysseus?
Vende min vrede mod dig og dine mænd?
Nej.
Nu, kys mig. Kys mig.
Kom ind.
- Min hustru. - Jeg er ikke din hustru.
Ikke endnu.
Meget fint. Meget fint.
Hvad vil du?
Hvordan kan det være, at klædet ikke er blevet større?
Den var ikke helt korrekt. Jeg måtte foretage ændringer.
Et ordentligt klæde tager tid. Ellers vil foreningen gøre guderne vrede.
Vær nu ikke for længe om det. Folk snakker. De vil have en konge.
Og jeg glæder mig til at se dig med det.
Men det bliver endnu bedre at tage det af dig.
Jeg elsker duften af din parfume.
Du har meget at bevise, før du egner dig som konge.
Naturligvis. Jeg er nedenunder, hvis du får brug for mig.
Enkedronning af Ithaka.
Kære Athena. Giv mig min pirat tilbage. Vis, hvad jeg skal gøre.
Er min mand virkelig død? Vis mig din visdom.
Odysseus. Hvor er du?
Din mand lever, dronning af Ithaka.
Han er blevet forbandet. Tabt i en verden, du ikke kan nå.
Hans hjerte kontrolleres af en anden. Gudinde Kalypso holder ham fanget.
Nej, hvordan kan jeg tro på det?
- Jeg giver dig sandheden, du søger. - Odysseus.
Er mine spil ikke spændende?
Er mine fjenders død ikke nok til at gøre dig lykkelig?
Døden er aldrig underholdende.
Hvor længe har jeg været her?
For os er det, som om tiden har stået stille.
Det er prisen for at leve i den udødelige verden.
Og min hustru? Lever hun stadig?
Hvorfor spørger du om den slags?
Hvis du elsker mig, siger du det.
Hun lever. Også din søn.
Men der er gået mange år.
Du gør mig bedrøvet, onde Odysseus.
Min foretrukne del.
Det her er, hvad der sker med dem, der ikke elsker mig som du.
Er det ikke spændende? Skyggernes kriger er aldrig blevet besejret.
Han må være en halvgud, for ingen dødelig kan kæmpe så godt.
Jeg kan.
Naturligvis, min kære. Men snart er du udødelig.
- Så vil ingen kunne besejre dig. - Jeg vil ikke være udødelig.
Du er hos mig for altid, min elskede. Du har intet valg.
Hvis der ikke findes nogen død, så er livet en rejse uden mål.
Vær nu ikke fjollet.
Spis.
Du glemmer din kvaler, og alt bliver godt igen.
Jeg vil ikke spise.
Jeg vil tilbage til sandheden. Til dødeligheden. Hører du?
Giv mig den gave. Lad mig møde min død.
Hvis du ønsker det.
Dø bare. Lad mig være i fred. For altid. Og dø.
Jeg vil kæmpe mod skyggekrigeren!
Jeg vælger intet våben.
Jeg vil møde slutningen uden endnu et liv på min samvittighed.
Dræb mig. Dræb mig med et stød fra dit sværd.
Få det overstået.
Du skal kæmpe, Odysseus! Kæmp!
Jeg vil dø!
Gør det, kriger. Vis min sjæl barmhhjertighed.
Send mig til underjorden, hvor jeg kan vente på min elskede.
Kom nu. Gør det hurtigt.
Jeg vil ikke dræbe dig.
Dræb ham! Dræb ham nu!
Jeg vil ikke. Jeg er præstinde og immun over for din hekskunst.
Hvor vover du? Jeg er dronning, og jeg vil have hævn!
Stop! Hør her, Kalypso. Hvis du har en smule kærlighed, lader du være.
Du forlader mig for altid.
Det beklager jeg.
Jeg skal møde min skæbne.
Hvor er mine mænd?
Jeg ved, hvor de er. De er under samme fortryllelse som dig.
Hvordan bryder jeg fortryllelsen?
Fortæl mig det.
Få dem til at indånde dette pulver. Så ser de sandheden.
Dine mænd vil hade dig.
Du fjerner dem fra et paradis og fører dem til en verden af død og fortvivelse.
Hvordan kommer jeg hjem?
Ved at passere underjorden. Dødsriget.
Porten ligger i solnedgangen.
Hvis I kommer til den anden side-
- finder I en afskedsgave fra mig, som fører jer til Ithaka.
Tak, Kalypso.
Det her kom med dig, så det skal blive hos dig.
Hvis jeg ikke elskede en anden, ville jeg være blevet her.
Du bør finde en, som virkelig vil have dig.
Vi må frigøre dem fra fortryllelsen.
Vi burde måske forlade dem. Vi har en farlig vej foran os.
De har deres egne illusioner i dette falske paradis.
Nej. Sandheden betyder mere end det. Det skal den.
Jeg giver dem et valg.
- Hej, min ven. - Jeg er her for at bringe dig hjem.
Jeg er hjemme. Har vi mødt hinanden før?
Kan du ikke genkende mig?
Jeg er Odysseus. Din konge.
Konge? Vi har ingen konge her. Slut dig til os.
Aesus. Husker du mig?
Du kæmpede ved min side i Troja. Kan du huske Ithaka?
- Din hustru? Dine børn? - Jeg har hverken hustru eller børn.
Vil ingen af jer vende hjem?
Hvad har du gjort ved min elskede?
- Hvad er det for et tarveligt trick? - Sandheden.
Odysseus. Hvor har du været? Hvor er vi? Det føles som en drøm.
Det har været en drøm. Hjælp mig med at vække gamle Thelonius.
- Væk med dig, gamle hejre. - Op.
Hvad gør I med min kvinde?
Hvem er du, gamle kvinde?
Gå ikke. Vi var så ensomme, inden I kom.
Vi bliver smukke igen. Det lover vi.
For at vende tilbage til Ithaka skal vi igennem dødsriget.
Et sted, hvor ingen har været siden Orfeus.
Følger I jeres konge?
Jeg har set mange ting, og blandt de værste er sandheden.
Min hustru i Ithaka har været død længe.
Jeg ser ingen bedre måde end at ende mine dage i blind lykke.
Udmærket. Jeg vil savne dig, gamle ven.
- Tak for din tjeneste. - Farvel, venner.
Farvel.
Eurylochus, tager du med mig?
Hvorfor blive? Ligge hos gamle hejrer? Jeg vil hellere dø ved din side.
Aesus, tager du med mig?
Forband sandheden. Må Athena våge over på rejsen.
Lad os tage hjem.
Indgangen er en dagsrejse herfra.
- Hvad er det for en lugt? - Døden.
Eller noget meget stort. Se.
- Hvad tror du, det er? - Jeg har aldrig set en så stor mand.
Det er ikke en mand. Cykloper. Enorme udyr.
De forbander guderne, fordi de kun fik ét øje.
Den er vist gået videre.
Et så stort væsen kan vi høre på lang afstand. Vi burde gå.
- Bør vi gå ind? - Nej. Stien er forræderisk.
Vi bør slå lejr og spise. Vi skal bruge styrken for at klare det.
Nej, jeg er ikke sulten.
Hvad er der i vejen?
- Er du syg? - Nej.
Der er en smerte i min sjæl, som ikke vil forsvinde. Sirenerne rørte mig.
Kalypsos kærlighed rørte noget i mig.
Hvordan det føles at leve evigt uden ægte kærlighed.
Jeg har knust hendes hjerte.
Vi mennesker... Vi er nogle ynkelige skabninger.
Du er en ærefuld mand. Vis, standhaftig.
Stol på, at du har taget den rette beslutning.
Hvordan kan jeg være ærefuld efter det, jeg gjorde mod min hustru? Og mine mænd?
Jeg bad give afkald på glæde og følge mig i døden.
Dee er min forbandelse, og dog... er det dem, jeg elsker, der påvirkes.
Jeg burde måske have fulgt din konge i døden.
Priamos er ikke længere min konge.
Jeg husker en mand, som ikke var bange for forbandelser.
Fortæl om din by, kong Odysseus af Ithaka.
Smukke Ithaka.
Den er mere ydmyg end Troja. Ingen mur.
Det er en ø, så den er beskyttet af havet.
Og kvinderne... Kvinderne i Ithaka er de smukkeste i verden.
- Det siger alle mænd om deres byer. - Ikke Sparta.
Vi burde sove nu.
Vi går ind i labyrinten inden solopgang.
I morgen går vi gennem dødsriget.
Kom.
- Kan I mærke det? En tilstedeværelse. - Se ikke på dem.
Odysseus.
Hvad var det?
Lyt ikke til dem. Stemmerne er i jeres hoveder.
Aesus. Du skal dø.
Odysseus. De dødes tunneler renser dig for sorg.
Hvis du overlever! Aesus. Hvor mange har du dræbt?
Hvor mange af os er her på grund af dig?
- Vi burde vende om. - Nej! Vi går fremad.
Husk de mænd, I har dræbt.
- Frygt ikke spøgelserne. - De venter længere fremme...
Aesus... På hævn.
Aesus...
- Jeg tror, vi er ved enden. - Tak, Zeus.
Hvor er Aesus?
Jeg går tilbage. Tag den. Aesus!
- Kom. - Aesus!
Odysseus.
Kirke! Sværdet fungerer ikke!
Giv mig det! Jeg er trojaner!
Løb! Løb!
Løb!
Kom! Skynd jer!
Kom nu! Hurtigere! Det styrter ned over jer!
Kom nu!
Tak for lån.
Du bør beholde det. Nu og for altid.
Det er en trojansk skat. Ubrugeligt i mine hænder.
Troja. Selv navnet føles som et andet liv.
Du er en ædel mand.
Tak for din styrke.
Vi er kommet gennem dødsriget. Nu klarer du alt.
Vi burde ikke være tilfredse endnu. Vi skal ind til bjergets midte.
Vi må hellere gå.
Dronning! Min tålmodighed er slut. Vælg en mand, ellers bestemmer vi.
Lad min mor være i fred.
Møgungen taler. Vælg dine ord med omhu.
Vov ikke at true min søn. Han bliver konge en dag.
Hvis vi lader ham leve.
- Stop! - Vælg! Vælg nu!
- Brudeklædet er ikke... - Så gifter du dig nøgen!
Ja, jeg skal nok gifte mig! Men skad ikke min søn!
Sværg. Sværg ved mindet om din mand og ved din søns liv!
Jeg sværger! Jeg sværger ved kærligheden til min mand, at jeg vælger!
Jeg gifter mig med en mand, så han bliver konge.
Det var da ikke så svært, vel?
Drik med os. Fortæl, hvem der bliver den nye konge.
Lige nu ser jeg ingen mand værdig til at blive konge.
Den bedste af jer kommer afsløret. Der bliver afholdt en konkurrence.
En prøve i dygtighed og styrke.
Først når en af jer har vist sig værdig, vil jeg vælge en ny mand.
Vi har gået i flere dage. Vi må være faret vild.
Vi må bevare håbet.
Kalypso lovede, at vi kom hjem, hvis vi klarede os gennem dødsriget.
Jeg er meget sulten. Jeg forestiller mig duften af kød.
Det er vist ikke din fantasi. Jeg kan også mærke den.
Hvor kommer den fra?
Åh tak, Zeus!
Hvis lejr er det? Det er ikke sikkert at tage en fremmeds mad.
Vi har ikke spist, siden vi gik ind. Det vil de forstå.
Vi tager kun, hvad vi har brug for.
Når jeg kommer til Ithaka, vil jeg slagte 1000 tyre til deres ære.
Det her er en dårlig idé.
- Se alt det kød. - Men hvad slags kød er det?
Vi må hellere gå nu.
Cykloper. Løb!
Gem jer! Hurtigt!
Hvad skal vi gøre?
Jeg tåler ikke mere lidelse.
Han er fortabt. Vi må flygte.
Jeg har en plan.
Eurylochus!
Vent, mægtig cyklop! Jeg har hørt, at du afskyr alle guder i Olympen.
Så vil du ikke spise mig, for jeg har en forbandelse. Det gør kun guderne glade.
Men jeg har en gave med.
En eliksir så kraftig, at ikke engang guderne kender den.
En drik så stærk, at den, der drikker den, kan slå Zeus ud af himlen.
Hurtigt! Jeg ved ikke, hvor meget tid vi har.
- Hvad gav du ham? - Valmuekstrakt.
Vi bedøver sårede soldater med det. Han fik nok til en hel bataljon.
Vi må hellere gå nu.
Kom!
- Flagermus. Vi er på rette vej. - Jeg kan se lys!
Tak guderne.
Det er vores skib.
Tak, Kalypso, fordi du holdt dit løfte.
Penelope, nu kan jeg endelig komme hjem til dig.
Min første gerning bliver at beskatte alle, til vi er rige!
Telemachos. Fortæl om den konkurrence, din mor har planlagt.
Jeg ved det ikke.
Min dronning. Når man taler om solen.
Nu kan du selv fortælle os det. Hvad er det for en konkurrence?
Et løb? Eller en brydedkamp?
Det her er min mands jagtbue.
Den repræsenterer den dygtighed og styrke, han styrede byen med.
Den første, der spænder den og skyder en pil gennem fem guldringe-
- skal dele kongeriget med mig.
Hvis der er en berettiget mand blandt jer, må denne konkurrence afsløre ham.
- Vil du ikke se, hvem der vinder? - Det gør ingen forskel for mig.
Land!
Smukke Ithaka! Jeg er hjemme.
Jeg er hjemme.
Tillykke. Du fortjener din hjemkomst.
Du kan også gøre det til dit hjem. Du er velkommen.
Jeg har intet hjem. Det er min forbandelse.
Jeg fortsætter min rejse på havet. Jeg rejser fra sted til sted.
Oplever eventyr. Redder liv.
Jeg er som Herkules.
- Kirke. Jeg vil savne dig. - Jeg vil også savne dig.
Det har været en stor ære at kæmpe ved din side, konge af Ithaka.
Du er min ven.
Jeg vil ikke gifte mig.
Så hellere dø. Jeg skal dø.
Kom ind!
- Du sendte bud efter mig. - Min søn.
I dag tager jeg en ny mand.
Du kan ikke gifte dig med nogen af dem. Min far er i live.
Lad mig kæmpe mod dem. Lad mig forsvare din ære.
Du er allerede en kriger. Endda i så ung en alder.
Men de er for mange til, at du kan besejre dem.
- Skal jeg bare tie? - Nej. Du skal forlade Ithaka.
Hvad?
Du skal finde det hurtigste skib og sejle til Menelaos i Sparta.
Få et fristed. Her. Tag den her.
Det er din fars ring.
Bærer du den, vil Menelaos genkende dig som konge af Ithaka.
Dan en armé og vind tronen tilbage.
Gå nu, inden de slyngler gør endnu mere skade.
Min by har forandret sig.
- Er du faret vild, gamle mand? - Nej, jeg har været væk længe.
Her. Få noget at spise.
De onde friere forfølger dronningen.
De glemmer, at gavmildhed er nøglen til Athenas gunst.
- Fortæl om jeres dronning. - Hun vil gifte sig igen.
Penelope. Odysseus' hustru.
Odysseus vendte ikke hjem fra krigen. Mange tror, at han er død.
- Hvad er dit navn? - Jeg er Telemachos.
Telemachos. Søn af Odysseus og Penelope.
Det burde jeg have vidst. Du deler hendes godhed.
- Kender du min mor? - Jeg kendte hende godt for længe siden.
Du har hendes hjerte.
Fortæl om den mand, hun skal giftes med. Elsker hun ham?
Hun hader ham.
- Og din far... Har hun glemt ham? - Nej.
Unge Telemachos, vil du gøre mig en tjeneste?
Hvad beder du mig om?
Vil du hjælpe mig med at genvinde tronen i min by?
Hvem er du, fremmede?
Jeg er Odysseus, konge af Ithaka.
Jeg har drømt om at vende hjem og møde min søn.
Min søn.
Vi vil genvinde tronen.
Det er nok! Giv mig den! Jeg løser det en gang for alle.
De forsøger at spænde din gamle jagtbue for at blive konge.
Endnu et trick! Ingen kan spænde den!
Jeg kan.
Hvor vover du, tigger! Hvad laver du her?
Denne mand er min gæst, hvilket jeg ikke kan sige om jer.
Smid ham ud!
- Frygter du, at en tigger klarer det? - Nej, selvfølgelig ikke.
Så lad mig spænde buen. Kan jeg ikke, må du smide mig ud.
Hvis du da ikke frygter mig.
Jeg frygter dig ikke. Men hvis du ikke kan, skærer jeg tungen af dig.
Godt.
Det kan ikke passe. Jeg vil vide, hvem du er.
- Hvem er du? - Jeg er konge af Ithaka.
Umuligt. Du er en løgner. Dræb den mand!
Snart er vi sammen, min pirat.
Min søn!
Hvad blev der af den legendariske Odysseus? Årene har gjort dig svag!
Hvor mange gange har jeg advaret dig, møgunge?
Jeg ville dø for din skyld.
Kirke!
Telemachos! Hvad er der sket?
Vi gav tronen tilbage til den rigtige konge.
Hvad mener du? Hvem er de?
Odysseus?
Min Bastet.
Jeg har ikke hørt dig kalde mig det, siden du rejste.
Min elskede. Min konge. Min mand.
- Min mand. - Du er her.
Hvad er det for en lyd?
Det er Kraken. Den lever stadig.
Hvad er det for et monster?
Den har fulgt mig fra Troja. Jeg må afslutte det her.
Men du dør!
- Lad mig kæmpe sammen med dig. - Nej. Det er mig, den vil have.
- Men du vil dø! - Ellers følger den mig for evigt.
Jeg står ved din side. Jeg nægter at se din verden gå under som min.
Her, udyr!
Det er mig, du vil have!
Odysseus!
Giv mig din kappe og bue, så jeg ser ud som en ithakaner.
- Nej, den dræber dig. - Du dør, inden han gør.
Jeg er trojanernes ødelægger! Jeg er Odysseus!
Indan du ser mit ansigt, fortvivl!
Sku Trojas sværd!
Jeg er den sidste trojaner, og jeg kæmper for Ithaka!
Nej, Kirke!
Nej!
Forlad hende!
Kirke!
Odysseus, jeg betalte min gæld til dig.
Nej! Jeg henter en heler.
Tiden er kommet, hvor jeg skal slutte mig til mit folk.
De venter på mig. Jeg har været væk for længe.
Farvel, kære Odysseus.
Dit navn vi gå over i historien.
Farvel, min krigerprinsesse. Min loyale ven.
Ven... Ja. Du er min kæreste ven.
De vidste ikke, hvad man ville sige om dem i fremtiden.
Den råhed styrede deres hjerter barbarisk og førte til evig død.
Vil de blive husket for ædel kamp? For deres dybe tro?
Eller for hvor voldsomt de elskede?
De er vore fædre, der levede i sådan en tid. En tid med guder og ære.
Fra dem er vi kommet og vil blive ledet.
Fra den store tid med helte og legendariske gerninger.